КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5345/2026  

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №369/11067/20

19 травня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів -  Кирилюк Г.М.
- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєва І.О., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житломшляхом вселення в будинок,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення в будинок, в якому просили суд: усунути перешкоди ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в користуванні будинком №3 та земельною ділянкою (пл. 0.10 га., кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) по АДРЕСА_2 шляхом вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в будинок АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) та будь-яких інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у володінні та користуванні будинком АДРЕСА_3 ; зобов`язати ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 Київської області.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року зупинено провадження у цивільній справі № 369/11067/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом до набрання законної сили судового рішення у цивільні справі №369/4451/20 (провадження №8/369/3018/20) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку, визнання договорів купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця.
01 березня 2022 року ОСОБА_3 (позивач у справі) помер.
У квітні 2023 року ОСОБА_1 подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про поновлення провадження та залучення його до участі у справі, як правонаступника позивача.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом поновлено і призначено підготовчий розгляд справи (а.с. 248 том 1).
У серпні 2025 року  ОСОБА_1 подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву прозабезпечення позову, в якій просив суд до закінчення розгляду справи накласти арешт на домоволодіння, а саме: на житловий будинок (загальна площа (кв.м): 219,6, Житлова площа (кв.м): 113,0) та земельну ділянку пл. 0.10 га. (кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) в АДРЕСА_1 із забороною користування, відчуження, знищення, перетворення, як добросовісним набувачам, так і іншим третім особам, що заявлять право вимоги до нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців), посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/11067/20 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом повернуто заявнику.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу,в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 09.04.2023 року він, ОСОБА_5 , направив на електронну адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача ОСОБА_8 та відновлення провадження у справі №369/11067/20. В обґрунтування заяви було зазначено, що     ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , власник будинку №3 та земельної ділянки (пл. 0.10 га., кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) по   АДРЕСА_2 . Він  є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, а тому просив залучити його до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_8 .
За його заявою судом першої інстанції було поновлено провадженняу даній справі і протягом всього часу розгляду справи йому надходили повістки про виклик в судове засідання в якості позивача, в  свою чергу він направляв суду заяви про розгляд справи без його участі. 
А відтак, вважає висновок суду першої інстанції про те, що він не є учасником справипомилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, що порушує його право на доступ до суду та на справедливий суд.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вказані норми ЦПК України, розгляд даної справи здійснюється апеляційним судом без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 .
Матеріально-правова вимога позивачів до відповідача, щодо якої вони просять ухвалити рішення, зводиться до усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення в будинок, в позові просили суд: усунути перешкоди ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в користуванні будинком №3 та земельною ділянкою (пл. 0.10 га., кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) по АДРЕСА_2 шляхом вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в будинок АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) та будь-яких інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у володінні та користуванні будинком АДРЕСА_3 ; зобов`язати ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 Київської області.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 34-35 том 1).
У підготовчому судовому засіданні судом першої інстанції задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Кульбіч-Каблукової С.А. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом. Зупинено провадження у цивільній справі № 369/11067/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №369/4451/20 (провадження №8/369/3018/20) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякова Н.О. про переведення прав покупця на житловий будинок та земельну ділянку, визнання договорів купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця, про що постановлена ухвалу від 09 червня 2021 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року (а.с. 148-150, 229-234 том 1).
01 березня 2022 року ОСОБА_3 (позивач у справі) помер.
У квітні 2023 року ОСОБА_1 подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про поновлення провадження та залучення його до участі у справі в якості правонаступника позивача.
Заяву обгрунтовував тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року у справі №369/4451/20 в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 (позивач у справі), якому належить на праві власності будинок АДРЕСА_3 . За життя ОСОБА_3 склав на нього заповіт та він звернувся 02 серпня 2022 року до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за вказаним заповітом. Його мати ОСОБА_2 (позивач у справі) також є спадкоємцем, що має обов?язкову частку у спадщині, а відтак вважав, що він та його мати є новими власниками домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, якою залучено його до участі у справі №369/4451/20 в якості правонаступника ОСОБА_3 .
Зазначав, що на даний час відповідач у цій справі ОСОБА_4 продовжує чинити перешкоди вже йому, як новому власнику, користуватися належним йому майном. Вважав наявні підстави для поновлення провадження у справі, залучення його до участі у розгляді справи як правонаступника позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 239-246 том 1).
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом поновлено і призначено підготовчий розгляд справи (а.с. 248 том 1).
20 травня 2024 року представник відповідача  ОСОБА_4 адвокат Зарубіна Тетяна Михайлівна подала до суду клопотання про витребування спадкової справи, посилаючись на те, що з метою встановлення дійсного кола спадкоємців після смерті   ОСОБА_9 та усіх правонаступників після його смерті в розумінні статті 55 ЦПК України є необхідність витребувати копію спадкової справи №7/2022 від 18 березня 2022 року після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2   ОСОБА_9 (а.с. 46-47 том 2).
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від від 22 квітня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського округу Саваріної Олени Сергіївни (адреса: 03150, м. Київ, вул. Ділова, б. 6 оф.81 літера А) належним чином засвідчену копію спадкової справи №7/2022, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2  (а.с. 79 том 2).
На виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2025 року приватним нотаріусом Київського міського округу Саваріною Оленою Сергіївною надані належним чином засвідчені копії документів спадкової справи № 7/2022, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , зареєстровано судом 17 листопада 2025 року (а.с. 126 том 2).
У серпні 2025 року  ОСОБА_1 подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву прозабезпечення позову, в якій просив суд до закінчення розгляду справи накласти арешт на домоволодіння, а саме: на житловий будинок (загальна площа (кв.м): 219,6, Житлова площа (кв.м): 113,0) та земельну ділянку пл. 0.10 га. (кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) в АДРЕСА_1 із забороною користування, відчуження, знищення, перетворення, як добросовісним набувачам, так і іншим третім особам, що заявлять право вимоги до нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців).
В обґрунтування доводів заяви про забезпечення позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , якому належало на праві власності домоволодіння, а саме: житловий будинок (загальна площа (кв.м): 219,6, Житлова площа (кв.м): 113,0) та земельна ділянка пл. 0.10 га. (кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) в АДРЕСА_1 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина та приватним нотаріусом ОСОБА_10 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 . Жодному спадкоємцю, у тому числі йому (сину спадкодавця) та ОСОБА_2 (дружині спадкодавця), ще не видано свідоцтво про спадщину на домоволодіння.
Наразі відповідачка ОСОБА_4 продовжує чинити йому, як спадкоємцю та власнику, перешкоди у доступі до будинку та земельної ділянки, оскільки заздалегідь мала на меті заволодіти цим майном та неправомірно продати його.
Це підтверджується тим, що 27.07.2025 року відповідачка ОСОБА_4 , маючи недобросовісні наміри, скористалась тим, що він і його мати перебувають за кордоном, виставила навеб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошення про продаж за 220 000 доларів США всього домоволодіння а саме: житлового будинку (загальна площа (кв.м): 219,6, житлова площа (кв.м): 113,0) та земельної ділянки пл. 0.10 га. (кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) в АДРЕСА_1 .
Крім того, у 2020 році ОСОБА_4 вже мала недобросовісний корисливий намір заволодіти цим майном.
Отже, існують високі ризики втрати всього домоволодіння, оскільки   ОСОБА_4 вчиняє активні дії щодо його незаконного продажу. В разі, якщо майно неправомірно перейде у власність третіх осіб, це унеможливить виконання рішення в даній справі, в разі задоволення позову.
Вважав, що обраний ним спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на домоволодіння співвідноситься з предметом позову.
З метою недопущення дій, які потягнуть за собою порушення прав та інтересів позивача, відновлення яких буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль та часу, ОСОБА_1 просив заяву про забезпечення позову задовольнити.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/11067/20 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом повернуто заявнику.
Ухвала суду мотивована тим, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 , який не є учасником цивільної справи   № 369/11067/20, тому є передбачені пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України підстави для повернення заяви ОСОБА_11 а про забезпечення позову.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини(стаття 10 ЦПК України).
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE,№ 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
За змістом частини 1 статті 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. 
Як передбачено частиною 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Колегією суддів апеляційного суду встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що заяву про забезпечення позову до суду першої інстанції подав  ОСОБА_1 , обгрунтовуючи її тим, зокрема, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3  (позивач у справі), якому належало на праві власності домоволодіння, а саме: житловий будинок (загальна площа (кв.м): 219,6, Житлова площа (кв.м): 113,0) та земельна ділянка пл. 0.10 га. (кадастровий номер 3222486201:01:018:0228) в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3  відкрилася спадщина та приватним нотаріусом ОСОБА_10 заведено спадкову справу. Жодному спадкоємцю, у тому числі йому (сину спадкодавця) та ОСОБА_2 (дружині спадкодавця), ще не видано свідоцтво про спадщину на домоволодіння. Наразі відповідачка ОСОБА_4 продовжує чинити йому, як спадкоємцю та власнику, перешкоди у доступі до будинку та земельної ділянки, оскільки заздалегідь мала на меті заволодіти цим майном та неправомірно продати його.
Матеріалами справи підтверджується, що після відкриття провадження у справі позивач у справі  ОСОБА_3 помер. Про смерть батька ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив суд першої інстанції його син ОСОБА_1 , який у квітні 2023 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про поновлення провадження у справі та залучення його до участі у розгляді справи як правонаступника позивача ОСОБА_3 (а.с. 239-246 том 1).
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом поновлено і призначено підготовчий розгляд справи, з викликом у судове засіданні учасників справи, у тому числі заявника ОСОБА_1 , який просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 248 том 1, а.с.2, 20, 23, 33, 40, 44, 56, 75, 86, 93, 111, 120, 123, 132 том 2).
На виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2025 року приватним нотаріусом Київського міського округу Саваріною Оленою Сергіївною надані належним чином засвідчені копії документів спадкової справи № 7/2022, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з яких вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які прийняли спадщину шляхом подачі нотаріусу заяв про прийняття спадщини. Також заяву про прийняття спадщини в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 відповідно до статті 1266 ЦК України подалаїхзаконний представник ОСОБА_4  (а.с. 126 том 2).
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
З досліджених матеріалів справи колегією суддів апеляційного суду встановлено, що подана ОСОБА_1 до суду першої інстанції заява ще у квітні 2023 року, тобто до подання заяви про забезпечення позову, про залучення його до участі у розгляді справи як правонаступника позивача ОСОБА_3 , судом першої інстанції не розглянута, процесуальне судове рішення з цього питання судом першої інстанції не прийнято.
При цьому, судом першої інстанції не враховано, що залучення правонаступників відповідної сторони впливає на правильне вирішення спору.
Незалучення відповідної сторони до участі у справі позбавляє їх права на вчинення процесуальних дій, які передбачені законом, зокрема, можливості подання заяв, клопотань по суті спору, у тому числі заяви про забезпечення позову, тощо.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 травня 2023 року у справі № 711/1344/21 (провадження № 61-28св23).
Отже, суд повинен першочергово вирішити питання про залучення до участі у справі правонаступників померлого     ОСОБА_14 , врахувавши подану ОСОБА_15 ем заяву про залучення його до участі у розгляді справи, як правонаступника позивача ОСОБА_3 , з урахуванням обґрунтувань позову, а вже потім вирішити подані ним заяви, клопотання по суті спору, у тому числі, заяву про забезпечення позову. 
Встановлені колегією суддів апеляційного суду обставини справи вказують на те, що заявник  ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого     ОСОБА_14 а (позивача у справі), про що свідчать витребувані судом першої інстанції документи спадкової справи № 7/2022, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_3 , які були у розпорядженні суду першої інстанції на час вирішення заяви  ОСОБА_11 а про забезпечення позову, проте судом першої інстанції питання про залучення  ОСОБА_11 до участі у розгляді справи як правонаступника позивача ОСОБА_3 не вирішено.
Ураховуючи те, що судом першої інстанції не вирішено першочергове питання про залучення  ОСОБА_11 а до участі у розгляді справи як правонаступника позивача, визначення судом першої інстанції статусу       ОСОБА_11 а, як особи, яка не є учасником справи, і відповідно повернення його заяви про забезпечення позову за таких обставин, є неправильним.
За викладених обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції зробив передчасні висновки про повернення заяви ОСОБА_11 а про забезпечення позову у справі.
На підставі наведеного, колегія суддівапеляційного суду дійшла висновку, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду заяви ОСОБА_11 а про забезпечення позову у справі, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У справі, що перебувала на розгляді в суді апеляційної інстанції, об`єктом апеляційного оскарження є ухвала про повернення заяви про забезпечення позову заявникові, яка за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1  скасована, з направленням цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення в будинокдля продовження розгляду до суду першої інстанції
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Отже, розподіл судових витрат, в тому числі й понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року, здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, враховуючи висновки Київського апеляційного суду щодо суті апеляційної скарги.
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 1216 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10, 42, 48, 55, 149, 150, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 рокускасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житломшляхом вселення в будинок направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: