КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 752/12360/24
номер провадження 22-ц/824/4439/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року /суддя Митрофанова А.О./
у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, -

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КВІТЕНЬ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КВІТЕНЬ» заборгованості по сплаті обов`язкових внесків по 28 336, 46 грн з кожного.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КВІТЕНЬ» заборгованість по сплаті обов`язкових внесків у розмірі 39 008,44 грн по 19 504,22 грн з кожного, а також понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору в розмірі 2080,80 грн по 1040,40 грн з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено./а.с. 205-208/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову в розмірі по 7 727,21 грн з кожного.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Посилався на порушення норм процесуального права, зокрема, вважає, що судом першої інстанції порушено розумні строки розгляду справи (понад 15 місяців замість 60 днів); необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань про витребування доказів (статут ОСББ, повний протокол загальних зборів від 26.12.2017, документи щодо повноважень представника позивача, оригінали додатків до позову тощо); обмежено право на ознайомлення з матеріалами справи. Шодо суті спору, вказував, що судом першої інстанції не враховано відсутності належного повідомлення відповідачів про загальні збори 2017 року та рішень зборів, оскільки право власності набуте лише 21.05.2021. Вказував на відсутність укладеного договору з ОСББ про утримання будинку; ненадання інформації та документів попри неодноразові звернення (листи від 09.07.2022, 29.08.2022, 06.02.2023); неправомірність застосування підвищеного тарифу 18,84 грн/кв.м; помилкове тлумачення часткової сплати боргу за базовим тарифом; неможливість солідарного стягнення; неврахування практики Верховного Суду щодо повідомлення співвласників та легітимності рішень зборів; відсутність належних доказів повноважень представника позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечив проти доводів скарги, зазначивши, що рішення загальних зборів є обов`язковими для всіх співвласників незалежно від дати набуття права власності, непроживання не звільняє від обов`язку утримання майна, укладення окремого договору не вимагається. Вказував, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, за єдиною відомою суду адресою, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталась.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення - залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що 24 червня 2009 року зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень». 
12 грудня 2017 року загальними зборами співвласників прийнято рішення про встановлення внеску на експлуатацію будинку у розмірі 6,28 грн за 1 кв.м загальної площі квартири, а у разі наявності заборгованості понад два календарних місяці - 18,84 грн за 1 кв.м.
21 травня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у спільну часткову власність (по частки) квартиру АДРЕСА_1 .
З червня 2021 року відповідачам нараховувалися внески відповідно до рішень загальних зборів. Належної та своєчасної сплати вони не здійснювали, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на червень 2024 року становила 56 672,92 грн (по 28 336,46 грн з кожного). Після відкриття провадження у справі відповідачами сплачено частину боргу в розмірі 17 664,48 грн.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 322 ЦК України про те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить; ст. 360 ЦК України про те, що співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на утримання спільного майна; ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України про виконання зобов`язань та наслідки їх порушення; ст. 4, 10, 14, 15, 16, 20, 21, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» про обов`язок співвласників сплачувати внески, визначені загальними зборами, та право ОСББ на їх стягнення; ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Судом першої інстанції зроблено обгрунтований висновок про те, що рішення загальних зборів 2017 року є обов`язковими для всіх співвласників незалежно від дати набуття права власності та участі у зборах; обов`язок сплачувати внески виникає з моменту набуття права власності; відсутність окремого договору чи ознайомлення зі статутом і протоколами не звільняє від сплати; непроживання у квартирі не є підставою для звільнення від внесків; часткова сплата боргу врахована при частковому задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення строків розгляду справи, відмови у витребуванні доказів, обмеження права на ознайомлення з матеріалами справи, відсутності повідомлення про загальні збори, відсутності договору, ненадання інформації тощо, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до ст. 10, 15, 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте з додержанням вимог закону та статуту, є обов`язковим для всіх співвласників незалежно від їх участі у зборах та часу набуття права власності. Обов`язок сплачувати внески виникає з моменту державної реєстрації права власності на квартиру (ст. 360 ЦК України).
Відсутність окремого договору між ОСББ та співвласником не звільняє останнього від виконання обов`язку, оскільки такий обов`язок прямо встановлений законом та статутом об`єднання (ст. 14, 15, 16 Закону). 
Непроживання у квартирі не звільняє співвласника від обов`язку утримання спільного майна за ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 322 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 322 ЦКУ власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. 
У відповідності до п.6 ч.1 ст.1 Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку включає будівлі і споруди, які призначені для задоволення співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. 
Згідно ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Доводи щодо ненадання інформації та документів не впливають на сутність спору, оскільки обов`язок сплати внесків не ставиться у залежність від факту ознайомлення зі статутом чи протоколами.
Частина боргу, сплачена відповідачами після відкриття провадження, правильно врахована судом першої інстанції при частковому задоволенню позову.
Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Водночас, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ґрунтуються на формальних міркуваннях та не містять підстав для скасування рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: