Провадження № 2/742/2046/26 
Єдиний унікальний № 742/2515/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У травні 2026 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором споживчого кредиту №1155761 від 23.08.2023.
Свої вимоги аргументує тим, що 23.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №1155761, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 12000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки № НОМЕР_1 , а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
15 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-23/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №1155761 від 23.08.2023 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитних договорів виникла заборгованість, що становить 89609 грн 89 коп.
21 травня 2026 року від представника заявника надійшов відзив на позовну заяву, в якій він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що нараховані позивачем проценти за користування кредитом є завищеними, несправедливими та неспівмірними з отриманими в кредит коштами у сумі 12000 грн.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 06 травня 2026 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 10 год 00 хв 17 червня 2026 року.
ІІІ.Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не з”явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, але в своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнають та просять відмовити в їх задоволенні.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом.
23.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» з заяво –приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит`про укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 23.08.2023(а.с.11)
23.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №1155761, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 12000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки № НОМЕР_2 , а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у строк 360 днів.
Відповідно до п.1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування(а.с.8,9).
Згідно з листа ТОВ «Пейтек» від 14.08.2025, було надано фінансові послуги Товариству з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» успішно перераховано кошти у сумі 12000 грн на картку № НОМЕР_1 від 23.08.2023(а.с.22)
Відповідно до паспорта кредиту за кредитним договором №1155761 від 23.08.2023 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 визначено умови кредитного договору та є його невід`ємною частиною(а.с.10,11)
15 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-23/25, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників(а.с.22-25)
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-23/25 від 15 липня 2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1155761 від 23.08.2023 становить 89609 грн 89 коп, із них:11999 грн 99 коп заборгованість за тілом кредиту, 77609 грн 90 коп- заборгованість за нарахованими відсотками(а.с.23-27)
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1155761 від 23.08.2023 наданого ТОВ «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5118521 від 18.11.2024 становить 11999 грн 99 коп заборгованість за тілом кредиту, 77609 грн 90 коп- заборгованість за нарахованими відсотками. 0,01 сплачено за тілом кредиту, 8358 грн сплачених відсотків(а.с.19-21)
25 грудня 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на « ОСОБА_3 »(а.с.50)
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.  Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.  Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що 23.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №1155761, відповідно до якого товариство надало їй кредит, а відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути відповідно до умов договору.
15 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-23/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором споживчого кредиту №1155761 від 23.08.2023 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».
Відповідач не виконала умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту 11999 грн 99 коп, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення процентів за кредитним договором
Відповідно до п.1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування.
Однак, згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
При цьому ст.58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, натомість відповідачу нараховувалися відсотки понад 1% в день (1,99%). Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству.
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 01 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також колегія суддів враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір про надання споживчого кредиту №1155761 укладено 23 серпня 2023 року, тому за користування кредитом в період з 23.08.2024 по 22.04.2024 (244 дні) застосовується процентна 1,99%, за вказаний період заборгованість за процентами становить 58267 грн 20 коп, виходячи із розрахунку (12000 грн (тіло кредиту)х1,99%(процентна ставка за договором)х244 днів; за період з 23.04.2024 по 17.08.2024 застосовується процентна ставка 1,5%, за вказаний період заборгованість за процентами становить 21060 грн 00 коп, виходячи із розрахунку (12000 грн (тіло кредиту)х1,5%(процентна ставка за договором)х117 днів. Всього 79327 грн 20 коп.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1155761 від 23.08.2023 відповідач добровільно сплатила 8358 грн на погашенння заборгованості за процентами за користування кредитом.
За таких обставин заборгованість за процентами за користування кредитом становить 70969 грн 20 коп.
Висновок суду за результатами розгляду справи.
Враховуючи, що позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про надання кредиту відповідачу та невиконання останнім обов`язку щодо виконання умов договору про повернення кредитних коштів, та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1155761 від 23.08.2023 у сумі 82969 грн 19 коп, із них: за тілом кредиту 11999 грн 99 коп, за відсотками за користування кредитом-70969 грн 20 коп.
VІ.Розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2465 грн 11 коп, виходячи з розрахунку (92,59% (задоволено позовних вимог)х 2662,40 грн) в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 20.04.2026, між ОСОБА_4 (клієнт) та Адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною укладено договір, відповідно до якого Адвокат Скользнєва Валерія Владиславівна надала клієнту правову допомогу з приводу консультування, роз`яснення правових питань, складання документів правового характеру, представництва та захисту його інтересів в суді(а.с.47)
Згідно з акту здачі-прийняття наданих послуг від 18.05.2026 до договору про надання правничої допомоги від 20.04.2026, адвокат Скользнєва Валерія Владиславівна надав ОСОБА_4 правову допомогу, а саме: ознайомлення з матеріалами справи-2000 грн, написання додаткових пояснень-6000 грн, на суму 8000 грн(а.с.48).
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові – на позивача.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 92,59%, а в іншій частині 7,41 % відмовлено, тому витрати на правову допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно до вимог в задоволенні яких відмовлено, а саме у розмірі 560 грн.
На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, місто Київ, вул.Іллінська,8, заборгованість за кредитним договором №1155761 від 23.08.2023 у сумі 82969 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 19 коп, із них: за тілом кредиту 11999 грн 99 коп, за відсотками за користування кредитом-70969 грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, місто Київ, вул.Іллінська,8, 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн 11 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, місто Київ, вул.Іллінська,8, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 560 (п`ятсот шістдесят) грн за правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО