Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 р. 	Справа № 520/27253/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Мінаєвої К.В.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/27253/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області) , в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (2 група, загальне захворювання);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.08.2025;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з відмови у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти документи на видачу пенсійного посвідчення та видати пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602. 
В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у продовженні виплати пенсії по інвалідності, а також у видачі пенсійного посвідчення. 
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (2 група, загальне захворювання).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.08.2025.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з відмови у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти документи на видачу пенсійного посвідчення та видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 968, 96 грн.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка належить до осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, у розумінні положень Постанови № 1338, тому оскільки інвалідність позивачці була встановлена з 14.09.2021, тобто до набрання чинності Постановою № 1338 (26.11.2024), та строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, у зв`язку з чим позивачці продовжувалася виплата пенсії до 08.08.2025 включно, в даному випадку інвалідність ОСОБА_1 вважається продовженою до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи.
Надаючи оцінку правомірності відмови відповідача у видачі позивачеві пенсійного посвідчення, суд першої інстанції зазначив, що статус особи з інвалідністю позивачкою набуто після огляду медико-соціальної експертної комісії з 14.09.2021 до 01.10.2022 із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022.
З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану», якою постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» доповнено пунктом 3 наступного змісту: "Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення, зокрема, осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317", суд дійшов висновку, що позивачка, маючи статус особи з інвалідністю та отримуючи пенсію по інвалідності, має право на отримання пенсійного посвідчення. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що згідно заяви ОСОБА_1 від 06.10.2021, наданих до заяви документів та на підставі виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії (документ видано 15.09.2021 року Міжрайонною Харківською медико-соціальною експертною комісією МСЕК серії 12 ААБ №-753602, інвалідність II групи встановлено з 14.09.2021 року до 01.10.2022 року) позивачці призначено пенсію з 14.09.2021 року по 30.09.2022 року. Відповідно до пункту 14.6.1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058 пенсію по інвалідності позивачці було подовжено з 01.10.2022 року на період дії воєнного стану, при цьому згідно із Законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ “Про затвердження Указу Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, яким затверджено Указ Президента України від 28.10.2024 року “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” було встановлено кінцеву дату виплати пенсії 08.08.2025 року.
В зв`язку з вищевикладеним, з 09.08.2025 року виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено. Станом на сьогоднішній день в електронній пенсійній справі позивачки відсутні документи, що підтверджують її відношення до категорії осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, визначеної пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”, тому подовжувати виплату пенсії після 08.08.2025 року законні підстави відсутні.
Головним управлінням повідомлено позивачку, що для вирішення питання щодо подовження виплати пенсії по інвалідності необхідно звернутись з заявою та з відповідною інформацією з лікувального закладу, що підтверджує її відношення до категорії осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, визначеної пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” (відповіді на звернення від 21.08.2025 №23295-25971/К-03/8-2000/25 та від 05.09.2025 №25301-25421/К-02/8- 2000/25).
Зазначає, що орган, який призначає пенсію, додає до заяви про призначення пенсії одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК, тому для отримання пенсійного посвідчення позивачці необхідно звернутись до медикосоціальної експертної комісії для здійснення повторного огляду. Після надходження до територіального управління Пенсійного фонду України від МСЕК виписки з акта огляду МСЕК, позивачка буде мати можливість замовити пенсійне посвідчення, звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління Пенсійного фонду України або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. Вважає, що враховуючи зазначене, відсутні підстави для задоволення позовної заяви про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти документи на видачу пенсійного посвідчення та видати пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Представник позивачки надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що станом на 09.08.2025 (тобто на дату, з якої припинено виплату пенсії) був чинним Закон України від 15.07.2025 №4524-IX про продовження воєнного стану до 3 листопада 2025 року і в подальшому воєнний стан також неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та Законами України, тому підстави для припинення виплати пенсії позивачу у відповідача були відсутні. Просив залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 у справі № 520/27253/25 - без змін.
Згідно зі статтею 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , отримувала пенсію по інвалідності, призначену з 14.09.2021 року по 30.09.2022 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602, якою ОСОБА_1 14.09.2021 встановлено ІІ групу інвалідності до 01.10.2022 із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022.
28.10.2021 ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення (серія НОМЕР_1 ) вид пенсії: по інвалідності, 2 група, загальне захворювання; терміном дії до 30.09.2022.
В подальшому, відповідно до пункту 14.6.1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсію по інвалідності ОСОБА_1 було подовжено з 01.10.2022 року на період дії воєнного стану.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/828/24 від 04.03.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області прийняти документи на видачу пенсійного посвідчення та видати пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602.
На виконання вказаного рішення 25.12.2024 ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 терміном дії до 12.02.2025, в подальшому, 21.03.2025 було видано пенсійне посвідчення терміном дії до 08.08.2025.
Однак після 08.08.2025 відповідач припинив виплату пенсії ОСОБА_1 .
На звернення позивачки від 12.08.2025 стосовно причин припинення такої виплати, направлене на Вебпортал електронних послуг, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповіло, що для вирішення питання щодо подовження виплати пенсії по інвалідності позивачці необхідно підтвердити, що вона належить до категорії осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, визначеної пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”.
На звернення в паперовому вигляді від 11.08.2025 з проханням видати пенсійне посвідчення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що позивачці необхідно пройти оцінювання повсякденного функціонування або надати інформацію з лікувального закладу щодо неможливості її направлення на проведення оцінювання.
Вважаючи, що пенсійним органом протиправно припинено виплату пенсії по інвалідності та відмовлено у видачі пенсійного посвідчення, позивачка звернулась до суду з цим позовом. 
VІ. Позиція суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в подальшому - Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Як встановлено судовим розглядом позивачка отримувала пенсію по інвалідності з 14.09.2021 по 08.08.2025 як особа з інвалідністю ІІ групи загального захворювання на підставі виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією.
Підставою для припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 09.08.2025 пенсійний орган зазначив, що оскільки згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №753602 черговий огляд був призначений на вересень 2022 року, тобто припав на період дії воєнного стану, тому виплату пенсії було подовжено по 08.08.2025 року. Однак через відсутність у нього інформації з лікувального закладу щодо неможливості направлення позивачки на проведення оцінювання повсякденного функціонування запропоновано пройти оцінювання повсякденного функціонування або надати інформацію з лікувального закладу щодо неможливості направлення на проведення оцінювання.
Колегія суддів зазначає, що Законом України від 18.10.2022 № 2682-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю», що набув чинності 06.11.2022, пункт 14.6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV доповнено підпунктом 14-6.1 такого змісту: для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Постанова № 1338) установлено, що в разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 Питання медико-соціальної експертизи (Офіційний вісник України, 2009 р., № 95, ст. 3265), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 08.03.2022 № 225 Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1310) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
- чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 01.04.2025 до 01.11.2025 пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
- інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 01.04.2026.
До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
- особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
- особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась та триває до сьогодні.
Таким чином, у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану, державою створені правові засади щодо проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України, при цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення/скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не було проведено повторний огляд.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачка зареєстрована та проживає у селищі Покотилівка Харківського району Харківської області, що належить до Височанської селищної територіальної громади.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (зареєстровано Міністерством юстиції України 11.03.2025 року), (із подальшими змінами), Височанська селищна територіальна громада Харківського району входить до цього переліку, дата припинення можливості бойових дій (що виникла 24.02.2022) не визначена.
Тому, позивачка належить до осіб, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, у розумінні вищенаведених положень Постанови № 1338.
Враховуючи те, що інвалідність позивачці була встановлена з 14.09.2021, тобто до набрання чинності Постановою № 1338 (26.11.2024), строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України та позивачка належить до осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, тому в даному випадку інвалідність ОСОБА_1 вважається продовженою до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи.
Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (2 група, загальне захворювання), у зв`язку з чим порушене право позивачки підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме: з 09.08.2025.
Щодо правомірності відмови пенсійного органу видати пенсійне посвідчення позивачці, колегія суддів зазначає наступне.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XII).
Згідно приписів статті 3 Закону № 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 875-XII діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.
Частиною другою статті 4 Закону № 875-XII визначено, що соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 875-XII пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату). Порядок оформлення та видачі відповідних посвідчень іноземцям, які відповідно до закону мають право на пільги, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до ст. 36 Закону № 875-ХІІ матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення осіб з інвалідністю здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомог, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.
Розділом ІV Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії по інвалідності (стаття 30), розмір такої пенсії (стаття 33), період, на який вона призначається (стаття 34), строк виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності (стаття 35).
Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Статтею 31 Закону № 1058-IV визначено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.
Відповідно до статті 34 № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Частиною четвертою статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.
Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.
Постановою правління ПФУ № 26-1 від 03.11.2017 затверджено Порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії.
Згідно із положеннями п. 2 Розділу І Порядку № 26-1 пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.
Пенсійні посвідчення виготовляються у паперовій формі згідно зі зразком та описом бланка пенсійного посвідчення, наведеними у додатку 2 до цього Порядку, або у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, містить графічну та електронну інформацію про власника, ключі кваліфікованого електронного підпису (далі - електронне пенсійне посвідчення).
Особам, яким видано електронне пенсійне посвідчення, пенсійне посвідчення в паперовій формі не видається.
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 26-1 виготовлення пенсійних посвідчень здійснюється на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення та таких відомостей:
1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
2) прізвища, імені та по батькові;
3) дати народження;
4) статі;
5) номера особового рахунку;
6) виду пенсії (за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років);
7) групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань;
8) терміну дії посвідчення.
Положеннями п. 9 Розділу ІІ Порядку № 26-1 передбачено, що строк дії пенсійного посвідчення в паперовій формі не обмежується, крім випадків, коли пенсію призначено на визначений строк.
Відповідно до п. 1 Розділу VI Порядку №26-1 пенсійне посвідчення видається особі, якій призначено пенсію, особисто або її законному представнику у разі пред`явлення документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду (банку) ідентифікувати одержувача пенсій та його законного представника, а також документів, що підтверджують статус законного представника (відповідне посвідчення, свідоцтво про народження, рішення суду тощо), та додатково у разі, якщо законний представник є резидентом, - документів, виданих відповідними контролюючими органами, що засвідчують його реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» доповнено пунктом 3 наступного змісту:
«Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:
осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317;
дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).
При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.».
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602, згідно з якою 14.09.2021 встановлена ІІ група інвалідності (загальне захворювання) до 01.10.2022 із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022. Позивачці було призначено пенсію з 14.09.2021 року по 30.09.2022 року.
28.10.2021 ОСОБА_1 було видане пенсійне посвідчення (серія НОМЕР_1 ) вид пенсії: по інвалідності, 2 група загальне захворювання, термін дії до 30.09.2022. 
В подальшому, відповідно до пункту 14.6.1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсію по інвалідності ОСОБА_1 було продовжено пенсію по інвалідності з 01.10.2022 року на період дії воєнного стану.
На виконання рішення суду у справі №520/828/24 ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 терміном дії до 12.02.2025, в подальшому, 21.03.2025 було видано пенсійне посвідчення терміном дії до 08.08.2025.
Колегія суддів зауважує, що оскільки позивачка набула статус особи з інвалідністю та право на отримання пенсії по інвалідності, тому остання має право і на отримання пенсійного посвідчення.
Однак на звернення позивачки від 11.08.2025 з проханням видати пенсійне посвідчення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що їй необхідно пройти оцінювання повсякденного функціонування або надати інформацію з лікувального закладу щодо неможливості її направлення на проведення оцінювання.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з відмови у виготовленні та видачі ОСОБА_1 пенсійного посвідчення є протиправними, тому порушене право позивачки підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти документи на видачу пенсійного посвідчення та видати пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602.
Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що після оголошення військового стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX військовий стан продовжувався і триває по теперішній час, таким чином встановлення позивачці кінцевої дати виплати пенсії - 08.08.2025 року відповідно до Закону України від 29.10.2024 №4024-ІХ “Про затвердження Указу Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” та припинення її виплати з 09.08.2025 є неправомірним та таким, що порушує приписи пункту 14.6.1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В аспекті оцінки інших аргументів учасників справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, пункт 29; рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 23; рішення від 28.01.2011 (остаточне) у справі «Трофимчук проти України», заява № 4241/03, пункт 54; рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, пункт 26). Хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, але орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36).
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 по справі № 520/27253/25 залишити без змін . 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя-доповідач 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	В.В. Катунов   І.М. Ральченко