П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/42314/25	

Перша інстанція суддя Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року, за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у ВП № 78487478 від 03 грудня 2025 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк, тривалістю 5 днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.
В свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з клопотанням про звільнення або відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору та/або зменшення розміру сплати судового збору.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року в задоволені зазначеного клопотання відмовлено та продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії ухвали.
В свою чергу, апелянтом не надано суду доказів сплати судового збору та не реалізовано право на подання нового клопотання про звільнення або відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору та/або зменшення розміру сплати судового збору, відповідно до ст. 133 КАС України.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року повернуто позивачу адміністративний позов на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно повернуто поданий адміністративний позов через відсутність доказів сплати судового збору, без надання належної оцінки поважності причин несплати судового збору апелянтом.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем оскаржено постанову про накладення штрафу у ВП №78487478 від 03 грудня 2025 року.
При цьому, за наслідком перевірки можливості відкриття провадження у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки позивачем, у межах встановленого строку, не виконано вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не надано доказів сплати судового збору за подання позовної заяви, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.
Так, згідно ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору в даній справі є перевірка правомірності постанови державного виконавця про накладення штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_1 у ВП № 78481478 від 03 грудня 2025 року.
Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, якою повернуто позовну заяву за наслідком відсутності доказів сплати судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, апелянт вважає, що повернення позовної заяви є проявом надмірного процесуального формалізму, який перешкоджає та фактично позбавляє апелянта доступу до правосуддя.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема обов`язком апелянта оплатити судовій збір, що установлений чинним процесуальним законодавством.
При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у поданій апеляційній скарзі не заперечується факт несплати судового збору у встановленому ЗУ «Про судовий збір» розмірі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що повернення позовної через несплату судового збору не є проявом надмірного формалізму, який позбавляє апелянта доступу до правосуддя.
Також, колегія суддів не приймає доводів апелянта про передчасне повернення позовної заяви без надання реальної можливості усунути недоліки та без дослідження його майнового стану.
Так згідно ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В даному випадку, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року в задоволені клопотання про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк відмовлено та продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії ухвали.
В свою чергу, апелянтом не реалізовано після прийняття вищезазначеної ухвали свого права на подання нового клопотання про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви, так як позивачем не виконано вимог суду у межах встановленого судом та додатково наданого процесуального строку.
При цьому, судом першої інстанції порушень норм процесуального права не допущено, а наведені в скарзі відповідача доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 133, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян