МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/2082/26 
Провадження № 2-а/210/40/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
11 травня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Сільченко В.Є.
секретаря судового засідання Шепети В.О.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі. 
Позов обґрунтовано тим, що 11.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 було постановлено постанову №R417817, якою, з підстав скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.210 КУпАП, накласти на останнього штраф у сумі 17 000.00 грн.
Вважає, що дана постанова є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам Закону, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суб`єктом владних повноважень не повно з`ясовано та не досліджено усі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова №R417817 від 11.03.2026 не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в матеріалах справи доказів, щодо вчинення ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 03.04.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі.
20.04.2025 року від представника відповідача Петренка О.О. надійшов відзив, згідно якого зазначає, що Відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є: виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно територіальної одиниці, контроль за його станом.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 – ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»:
1. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
2. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
3. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
10. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Згідно абзацу 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до пункту 69 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач не має дійсного рішення ВЛК. Повторний медичний огляд кожні 5 років не проходив (пункт 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402 (зі змінами).
09.03.2026 року позивачем особисто надано заяву №уп/2321 від 04.03.2026 року про визнання адміністративного правопорушення та надав згоду на притягнення до адміністративної відповідальності з правом сплати 50 % розміру штрафу. 11.03.2026 року було розглянуто заяву та прийнято Постанову №R417817 від 11.03.2026 року про накладення штрафу 17000 грн з наданням пільгового розміру штрафу 8500 грн.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Постанову №R417817 від 11.03.2026 року було надіслано до електронного кабінету військовозобов`язаного – застосунку Резерв+, що вважається належним врученням та початком пільгового періоду для сплати штрафу до 31.03.2026 року.
Відповідно до статті 300-3 КУпАП, у разі якщо постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, винесена в порядку, передбаченому статтею 279-9 цього Кодексу, та особа протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили сплатила не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення, така постанова вважається виконаною.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі Також повідомляємо, що відповідачем надсилались повістки (№4329924 від 18.07.2025 року) позивачу щодо необхідності прибути до ТЦК та СП для уточнення даних.
Таким чином, вважаємо позовні вимоги Позивача необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає. Позивачем не було доведено своєчасне уточнення персональних даних в строк визначений чинним законодавством.
До початку судового засідання представника позивача надав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без їх участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.
До початку судового засідання представник відповідача надав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 268 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.
В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т. ч. передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. За приписами абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний заявитися у зазначені у ній місце та строк.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови з огляду на таке.
Судом встановлено, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R417817 від 11.03.2026 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. 
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем зазначено те, що позивач не пройшов (відмовився від проходження) військово-лікарської комісії, чим порушив правила військового обліку.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважений орган зобов`язаний всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити факт вчинення правопорушення, вину особи, а також дослідити належні та допустимі докази на підтвердження таких обставин.
Разом із тим, судом встановлено, що відповідачем не надано належних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт належного направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії та факт його відмови від проходження такого медичного огляду.
Так, відповідно до пунктів 21, 27, 28, 69, 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, направленню військовозобов`язаного на проходження військово-лікарської комісії передує:
- виклик особи шляхом вручення повістки;
- видача керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на ВЛК встановленої форми;
- реєстрація такого направлення у журналі реєстрації направлень;
- вручення направлення військовозобов`язаному під особистий підпис.
Матеріали справи не містять належних доказів вручення позивачу повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження ВЛК, копії направлення на військово-лікарську комісію, чи доказів реєстрації такого направлення у відповідному журналі У випадку відмови складеного акту про відмову позивача від проходження ВЛК.
Саме лише посилання в оскаржуваній постанові на те, що позивач «не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК», за відсутності належних доказів дотримання передбаченої законом процедури направлення особи на медичний огляд, не може вважатися достатнім та належним підтвердженням складу адміністративного правопорушення.
Крім того, відповідач посилався на наявність заяви позивача про визнання вини та розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до статті 279-9 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, має право подати заяву, в якій зазначає, що не оспорює допущене порушення,згодна на притягнення до адміністративної відповідальності,просить розглянути справу за її відсутності.
Така заява має бути подана особисто у письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Разом із тим, матеріали справи не містять належної заяви позивача про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, згоду на притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи за його відсутності.
Відповідачем не надано суду відповідної заяви, оформленої у спосіб та порядку, передбаченому статтею 279-9 КУпАП.
Отже, доводи відповідача щодо визнання позивачем вини та надання ним згоди на розгляд справи за його відсутності належними доказами не підтверджені.
Більше того, навіть у разі наявності такої заяви, частиною другою статті 279-9 КУпАП передбачено обов`язок уповноваженої посадової особи розглянути справу та винести постанову протягом трьох днів з моменту отримання відповідної заяви.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей АТ «Укрпошта» лист із заявою позивача був отриманий відповідачем 06.03.2026, тоді як оскаржувану постанову винесено лише 11.03.2026.
Таким чином, відповідачем не дотримано встановленого законом триденного строку розгляду справи, визначеного статтею 279-9 КУпАП.
Суд зазначає, що дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності є обов`язковою складовою принципу законності, закріпленого статтею 7 КУпАП та частиною другою статті 19 Конституції України.
Порушення суб`єктом владних повноважень встановленої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення свідчить про незаконність прийнятого рішення та унеможливлює висновок про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності свого рішення.
Однак відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність належних доказів події та складу адміністративного правопорушення у діях позивача, у зв`язку з чим постанова №R417817 від 11.03.2026 підлягає скасуванню, а провадження у справі — закриттю.
Керуючись ст.ст.5-9,20,77,139,229,241-246,250,255,286 КАС України, ст.ст.210, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -
УХВАЛИВ: 
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі – задовольнити. 
Скасувати постанову №R417817 від 11.03.2026, постановлену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , штрафу в сумі 17 000.00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП закрити.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя: В. Є. Сільченко