Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 р. 	Справа № 440/10755/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Мінаєвої К.В.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2026, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/10755/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в м. Києві №164350005404 від 13.05.2025 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.05.2025, зареєстровану за №530, про проведення перерахунку пенсії по інвалідності із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 1983 по 1999 рік в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, колективному сільськогосподарському підприємстві "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, орендно-пайовій спілці "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області. 
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 31.08.2024 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки при призначенні пенсії до загального стажу роботи не зараховані окремі періоди, він у травні 2025 року звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії до якої долучив архівну довідку, однак відповідач відмовив у такому перерахунку. 
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 позов задоволено частково. Суд вийшов за межі позовних вимог.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.05.2025 №164350005404.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.05.2025 з урахуванням стажу роботи в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) на підставі архівної довідки від 23.04.2025 №135/01-11.2, виданої Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактичною підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням наданої архівної довідки вказано не підтвердження за результатами перевірки зазначеного в довідці прізвища, імені, по батькові з даними заявника, водночас застосоване в первинних документах, на підставі яких видана архівна довідка про трудовий стаж і заробіток, скорочення по батькові позивача ОСОБА_2 не є достатньою підставою для відмови у проведенні перерахунку його пенсії, адже позивач не може нести відповідальність за зміст документів, складених роботодавцем, тому суд дійшов висновку, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивача з наведеної підстави пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права та є підставою для висновку про неправомірність рішення ГУПФ України в м. Києві від 13.05.2025 №164350005404 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, визнання протиправним та скасування.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд вважав за необхідне зобов`язати ГУПФ України в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.05.2025 з урахуванням стажу роботи в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) на підставі архівної довідки від 23.04.2025 №135/01-11.2, виданої Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що 05.05.2025 гр. ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо врахування стажу роботи до 01.01.2004 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 13.05.2025 № 164350005404 відмовлено у врахуванні стажу роботи до 01.01.2004 з огляду на те, що у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видану комунальною організацією «Спільна архівна установа Полтавського району» про період роботи з 1983 року по 1999 рік, в якій зазначено прізвище ОСОБА_1 (* - так у документі). В акті перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області № 1600- 0902-1/2750 (1201) від 23.04.2025 року відсутнє підтвердження зазначеного в довідці прізвища, імені та по-батькові з даними заявника. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції .
Позивач повідомлений про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом направлення копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду рекомендованими листами, які відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення ним отримано. Відповідач повідомлений шляхом направлення копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в електронній формі до електронного кабінету. 
Згідно зі статтею 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених вимог, апеляційним судом не надається оцінка рішенню суду в частині відмови.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є особою з інвалідністю третьої групи з 30.08.2024 /а.с. 10/.
З 30.08.2024 ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення якої врахований стаж тривалістю 14 років 8 місяців 1 день /а.с. 53/.
05.05.2025 позивач звернувся до пенсійного органу за місцем проживання (м. Карлівка, Полтавська область) із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу за періоди до 01.01.2004 /а.с. 38-39/. До заяви позивач долучив архівні довідки від 29.11.2024 №447/01-11.2 та від 23.04.2025 №135/01-11.2 /а.с. 45, а.с. 48 - зі звороту/.
Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута ГУПФ України в м. Києві, яким ухвалене рішення від 13.05.2025 №164350005404 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності /а.с. 54/.
Підставою відмови вказано, що Управлінням розглянуто довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видану комунальною організацією «Спільна архівна установа Полтавського району» про період роботи з 1983 року по 1999 рік, в якій зазначено прізвище ОСОБА_1 *' (* - так у документі). В акті перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області № 1600-0902-1/2750(1201) від 23.04.2025 року відсутнє підтвердження зазначеного в довідці прізвища, імені та по-батькові з даними заявника.
Позивач не погодившись з вказаним рішенням пенсійного органу та звернувся до суду з цим позовом. 
VІ. Позиція суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV).
За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.
Визначення поняття страхового стажу та періоди, з яких складається страховий стаж, наводить стаття 24 Закону № 1058-IV. Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Абзацом першим частини другої цієї ж статті визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону №1058-IV. Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Згідно з частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 2 Порядку №637 визначено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За змістом пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як встановлено судом, позивач разом із заявою про перерахунок пенсії від 05.05.2025 надав пенсійному органу архівну довідку Комунальної організації (установи, закладу) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 29.11.2024 №447/01-11.2, у якій зазначено, що у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) є відомості про трудовий стаж, де значиться ОСОБА_1 (так у документі) та наведені відомості про роботу (ким працював), кількість відпрацьованих людиноднів за рік, встановлений мінімум трудоднів або людиноднів, нараховану за рік заробітну плату /а.с. 45/.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перевірку архівної довідки про трудовий стаж і заробіток від 29.11.2024 №447/01-11.2, виданої ОСОБА_1 за період з 1983 по 1999 роки /а.с. 46-47/.
Так, в акті перевірки від 23.04.2025 №1600-0902-1/2750 (№1201) вказано, що суми, вказані в архівній довідці, мають розбіжності з даними первинних документів у 1983, 1984 роках; в архівній довідці прізвище, ім`я, по батькові відповідають первинним документам.
З урахуванням висновків акта перевірки від 23.04.2025 №1600-0902-1/2750 (1201) Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 23.04.2025 складена архівна довідка №135/01-11.2, у якій наведені виправлені відомості про нараховані суми за 1983, 1984 роки /а.с. 48 зворот/.
Також у вказаній довідці зазначено, що у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) є відомості про трудовий стаж, де значиться Рубан Генадій Волод*.
Колегія суддів враховує, що підставою для неврахування вказаних довідок пенсійним органом зазначено не підтвердження за результатами перевірки вказаного в довідці прізвища, імені, по батькові з даними заявника, що спростовується актом перевірки від 23.04.2025 №1600-0902-1/2750 (№1201), в якому вказано, що в архівній довідці прізвище, ім`я, по батькові відповідають первинним документам.
Крім того апеляційний суд враховує, що право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Також позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у їх врахуванні.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що неврахування наданих позивачем довідок є порушенням його конституційних прав на отримання належного пенсійного забезпечення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки, відтак виявлені відповідачем відхилення не можуть мати наслідком відмову у перерахунку призначеної пенсії, тому дані архівних довідок про страховий стаж від 29.11.2024 №447/01-11.2 та від 23.04.2025 №135/01-11.2 повинні були бути враховані відповідачем, відтак оскаржуване рішення ГУПФ України в м. Києві від 13.05.2025 №164350005404 є протиправним та підлягає скасуванню.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.
Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про зобов`язання ГУПФ України в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.05.2025 з урахуванням стажу роботи в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) на підставі архівної довідки від 23.04.2025 №135/01-11.2, виданої Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
В аспекті оцінки інших аргументів учасників справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, пункт 29; рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 23; рішення від 28.01.2011 (остаточне) у справі «Трофимчук проти України», заява № 4241/03, пункт 54; рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, пункт 26). Хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, але орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36).
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 по справі № 440/10755/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	В.В. Катунов   І.М. Ральченко