ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 

з секретарем: ОСОБА_2 

за участю: прокурора – ОСОБА_3 
потерпілої – ОСОБА_4 
обвинуваченого – ОСОБА_5 
захисника – адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 191/2833/26 (пр. № 1-кп/201/880/2026), відомості про яке 09 квітня 2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026041390000350, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Тернівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останній раз: 04 грудня 2015 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у вигляді 7 років 2 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, звільнений 05 листопада 2021 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026 строком на 90 діб до 04 травня 2026 року.
Законом України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03 березня 2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 186 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану». 
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків щодо себе не зробив та продовжив свою протиправну діяльність. 
Так, 09 квітня 2026 року, близько о 18.00 годині (більш точного часу в ході слідства не встановлено), ОСОБА_5 , перебував у вагоні приміського електропотягу сполученням «Дніпро Павлоград», який стояв на зупинці на станції Синельникове-1, що знаходиться в м. Синельникове Дніпропетровської області, де побачив потерпілу ОСОБА_4 , яка в руках тримала свій мобільний телефон «Redmi 9» Carbon Grey 4 GB RAM 64GB ROM модель: M2004J19AG, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме: наніс потерпілій ОСОБА_4 не менше 4 ударів руками в область голови та по тулубу. 
Відразу після цього, скориставшись розгубленістю потерпілої, ОСОБА_5 , відкрито заволодів мобільним телефоном «Redmi 9» Carbon Grey 4 GB RAM 64GB ROM модель: M2004J19AG, що належав потерпілій ОСОБА_4 , силою вирвавши його своїми руками з рук останньої, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, причинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 2 924,25 гривень. 
Крім того, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 : тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку з цефалічним синдромом, обширна гематома м`яких тканин потиличної ділянки справа, лівої половини нижньої щелепи, ушкодження у вигляді забою грудної клітки зліва та передньої черевної стінки, які у своїй сукупності, відповідно до п.2.3.3 правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. 
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. 
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5  обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а отже, сукупність зазначених даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності. 
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні. 
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі. 
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 09 квітня 2026 року, залишивши до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою – без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в рахунок призначеного цим вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення з 09 квітня 2026 року по день набрання вироком суду законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. 

Речові докази – мобільний телефон «Redmi 9 Carbon Grey», сумку чорного кольору з ремінцем із особистими дрібними речами – повернути за належністю власнику.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні у розмірі 400,00 (чотириста) грн., 00 коп. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя:      ОСОБА_1