Справа № 758/6889/25 
Категорія 17 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, -

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває справа за заявою ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник), заінтересована особа ОСОБА_3 (надалі за текстом - заінтересована особа), про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини.
Заява обгрунтована тим, що заявник в теперішній час являється єдиною спадкоємицею першої черги після смерті своїх батьків. Проте, оскільки заявник отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своїх батьків, у зв`язку з відсутністю документів які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить суд встановити факт постійного місця проживання заявниці, разом зі спадкодавцями ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ОСОБА_5 ) на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 (надалі за текстом - будинку).
Ухвалою від 14.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
10.07.2025 до суду від заявника надійшла заява про долучення доказів
У судовому засіданні 17.12.2025 взяли участь заявниця, представник заявника та свідки.
Свідки у судовому засіданні надали покази та було оголошено перерву до 24.02.2026.
У судовому засіданні 24.02.2026 взяли участь заявниця та представник заявника, які підтримали заяву.
Суд, керуючись приписами ч.1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення оголосивши дату та час його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та дослідивши докази, суд встановив наступне.
Заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 11.07.1968 року.
Заявник 08.04.1989 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Серія НОМЕР_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Серія НОМЕР_4 .
У судовому засіданні 17.12.2025 свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали покази, за змістом яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , були у шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство. Також, свідки повідомили, що заявниця жила з батьками та на час смерті проживала з ними.
Як зазначено в Акті, заявник проживала разом зі своїми батьками в будинку, з вересня 2018 року.
12.02.2025 року заявниця звернулася до заінтересованої особи з приводу оформлення спадщини.
Згідно листа Вих.№15/01-16 від 12.02.2025 заінтересована особа відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова мотивована відсутність документів які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до Витягу з Спадкового реєстру №84113032 від 09.02.2026 після смерті ОСОБА_4 спадщина не відкривалась.
Заявниця вказує, що від встановлення факту залежить виникнення спадкових прав та можливість їх подальшої реалізації. Однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду.
При розгляді справи, суд керується наступним.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5ч. ч ст. 293 ЦПК України).
Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).
В матеріалах справи відсутні докази, відмови заявника від прийняття спадщини.
Частиною 1 статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
З матеріалів справи вбачається, що заявниця проживала з батьками в будинку на час їх смерті.
Суд зазначає, що особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).
Судом встановлено, що заявниця постійно проживала разом зі батьками по час їх смерті та є їх спадкоємцем за законом, а тому, суд задовольняє заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст. 319 ЦПК України).
При постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди зазначає, що відповідно до особливостей окремого провадження правила статей 141 ЦПК про розподіл судових витрат та відшкодування витрат по оплаті допомоги адвоката у цих справах не застосовуються.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини- задовольнити;
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцями ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ;
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ): 
Заінтересована особа: ОСОБА_3 (АДРЕСА_3 : РНОКПП невідомий);
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя          В.В. Гребенюк