ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1648/24  Номер провадження 22-ц/814/145/26	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя Панченко О.О.
судді  Пікуля В.П., Чумак О.В.
при секретарі Філоненко О.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Масюк П.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2024 року ухвалене у складі головуючого судді Материнко М.О., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права власності та стягнення пенсійних виплат в порядку спадкування,-
В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Зміст позовних вимог
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що вона була дружиною, а відтак стала єдиною спадкоємицею за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилася спадщина.
Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті свого чоловіка, позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В., якою направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо сум пенсії, які підлягали виплаті померлому пенсіонерові за його життя і залишились ним не одержаними.
У листі від 24.11.2023 відповідачем повідомлено, що кошти нараховані на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №440/452/23 (набрало чинності 17.03.2023), підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань у разі заміни сторони виконавчого провадження. При цьому дані про розмір заборгованості не надано та пенсійним органом заперечувався правовий статус заборгованості за пенсією як такої, що включається до складу спадщини. Через такі дії відповідача нотаріус не мав змоги включити суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, до складу спадщини.
ОСОБА_1 посилаючись на ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її чоловікові ОСОБА_2 , але не була ним одержана та стягнути її з відповідача.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на суму недоотриманої пенсії у розмірі 214 201,18 гривень (двісті чотирнадцять тисяч двісті одна гривня 18 копійок), яка належала померлому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не була одержана ним за життя, у порядку спадкування за законом.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у розмірі 214 201,18 гривень (двісті чотирнадцять тисяч двісті одна гривня 18 копійок), яка належала померлому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не була одержана ним за життя.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2142,01гривні.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.
Відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Зазначає, що нараховані на виконання судового рішення від 04.02.2023 у справі №440/452/23 кошти позивач, як спадкоємець, може отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження в порядку вимог КАС України.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справи за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Масюк П.С., перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Встановлені обставини справи.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була дружиною та стала єдиною спадкоємицею за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підтвердження вказаного до позову додано свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, лист нотаріуса щодо надходження заяви про прийняття спадщини.
Спадкодавець, ОСОБА_2 , отримував пенсію за вислугою років (військовий пенсіонер) з 29.09.1998 та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
За свого життя ОСОБА_2 оскаржив протиправну бездіяльність пенсійного органу щодо відмови у перерахунку пенсії.
У матеріалах справи наявна копія рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 (з відміткою про набрання законної сили 17.03.2023) у справі №440/452/23, яким позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.11.2022 №ФП64576/3955, з урахуванням проведених виплат.
Позивачем повідомлено, що вона під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повідомила нотаріуса про наявність у її померлого чоловіка заборгованості з виплати пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою Іриною Вікторівною направлено до ГУ ПФУ у Полтавській області запит (№61047/8 від 21.11.2023) щодо сум пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові за життя і залишились недоодержаними.
Пенсійним органом надано відповідь №1600-0404-8/86341 від 27.11.2023, що кошти нараховані на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №440/452/23, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дані про розмір заборгованості не надано. Також пенсійним органом заперечується правовий статус пенсії як такої, що включається до складу спадщини.
Позивачем зазначено, що через такі дії пенсійного органу нотаріус не мав змоги включити суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, до складу спадщини.
На адвокатський запит листом вих.№1600-0203-8/8099 від 01.02.2024 пенсійним органом визнано наявність заборгованості за рішенням суду у справі №440/452/23, однак даних про її розмір та період нарахування не надано. Також не надано інформації про виконання рішення у справі №440/452/23 з посиланням на конфіденційність такої інформації.
Разом з відзивом на позовну заяву пенсійним органом додано розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою №ФП64576 та повідомлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №440/452/23 ОСОБА_2 нараховано заборгованість в розмірі 214201,18грн за період з квітня 2019 року по березень 2023 року.
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи недоотриману пенсію в порядку спадкування, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ПФУ в Полтавській області незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, а саме недоотриманої пенсії та ігнорує наявність заборгованості за рішенням суду, що набрало законної сили.
Зазначене викликає сумнів у добросовісності відповідача та сумнів у його бажанні виконати вимоги законодавства, а саме здійснити забезпечення можливості реалізації права на одержання належних спадкодавцю за життя грошових коштів. При цьому відповідач у будь-який спосіб намагається заперечити наявність і можливість отримання коштів, які набули іншого правового режиму, у порядку спадкування.
Тому таким незаконним перешкоджанням реалізації права як спадкоємця, на отримання належного спадкового майна, а саме пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя, ГУ ПФУ у Полтавській області спричиняє збитки в сумі не виплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю і в порядку спадкування належить ОСОБА_1 .
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Полтавській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у зв`язку з цим позивач успадкувала належні її спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду погоджується, оскільки вони зроблені на підставі повного з`ясування фактичних обставин справи та вірно застосованих нормах матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги правильність викладених висновків не спростовують, зводяться до незгоди з висновками районного суду щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження і належно оцінені судом з правовим обґрунтуванням.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (статті 1261 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За змістом статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Верховним Судом у справі №243/13575/19 від 14.02.2022 розтлумачено положення статті 1227 ЦК України наступним чином:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. 
Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. 
Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. 
Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). 
Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
За змістом статті 52 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини третьої статті 52 цього Закону узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №428/6685/19, яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковою для врахування.
За викладених обставин, суд першої інстанції установивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.
Такий підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.10.2019 у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі №428/12730/19 де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
Доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів відхиляє, оскільки застосуванню підлягають вимоги статті 1227 ЦК України та вказані вище спеціальні норми пенсійного законодавства з цього питання, що також узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованою у справі №638/119167/19 від 30.11.2022.
Також апеляційним судом відхиляються, доводи апеляційної скарги, що позивач повинен був звернутися до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні із виконання рішень судів.
Крім того, за правовим висновком Верховного Суду у справі №805/2628/18-а від 15.12.2023 процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.
Інші доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до довільного тлумачення норм права, а тому не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 квітня 2026 року.

Головуючий      О.О. Панченко 

Судді         В.П. Пікуль

О.В. Чумак