Справа № 369/19799/25 
Провадження № 2-о/147/34/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Натальчук О.А.,
із секретарем Свистун А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту що має юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 , адвокат Газізова Ю.Л., звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення.
В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.01.2025.
Перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в офіційному шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04.09.1983. 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить: приватний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка з кадастровим номером 0524155100:01:001:0060. 
В серпні 2025 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала усну відмову в оформленні свідоцтва, оскільки постійно не проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (адже має відмінну адресу реєстрації місця проживання), а тому, на думку нотаріуса, пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини.
Однак вказані висновки приватного нотаріуса не відповідають дійсності, адже з 2019 року заявниця постійно проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, та спільний побут. Вказане підтверджується довідками №660 від 18.08.2025, №659 від 18.08.2025, виданими старостою Новоободівського старостинського округу Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. 
Натомість, заявниця була впевнена, що є такою, що прийняла спадщину, адже продовжує проживати у будинку за адресою: АДРЕСА_1 і після смерті свого чоловіка, сплачує житлово-комунальні послуги за утримання вказаного будинку, обробляє земельні ділянки, що підтверджує той факт, що заявниця фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори заявниця не подавала. 
Враховуючи викладене, встановлення судом факту постійного проживання заявниці, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне останній для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України, адже від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.
На підставі викладеного вище, ОСОБА_1 просить суд, встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник заявника подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника. Заяву підтримала та просила задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представник заінтересованої особи. Не заперечив проти задоволення заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечила проти задоволення заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечив проти задоволення заяви.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.
З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Положенням ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до Постанови ВС від 07.11.2018 у справі № 336/709/18-ц, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Ободівською сільської ради Гайсинського району Вінницької області. (а.с.13)
Останнім місцем проживання ОСОБА_4 , було АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Ободівської сільської ради від 18.08.2025 №660.(а.с. 14-15). У цих же довідках вказано, що за цією адресою померлий проживав разом зі своєю дружиною - ОСОБА_1 .
З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №687036 ВІД 25.06.2008 вбачається, що на підставі розпорядження Тростянецької райдержадміністрації від 18.09.2007 року за №406 власником земельної ділянки площею 3.8340 г. є ОСОБА_4 (а.с. 11)
З витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, встановлено, що ОСОБА_4 є власником приватного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 18-19)
Таким чином, після смерті спадкодкодавця відкрилася спадщина до складу якої входить: приватний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка з кадастровим номером 0524155100:01:001:0060, яку має намір успадкувати ОСОБА_1 .
В серпні 2025 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала усну відмову в оформленні свідоцтва, оскільки постійно не проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (адже має відмінну адресу реєстрації місця проживання), а тому, на думку нотаріуса, пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини.
З довідки №660 від 18.08.2025, виданої Ободівською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом і вели спільне господарство в АДРЕСА_1 .(а.с.14-15)
Також, з довідки виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 18.08.2025 №659 встановлено, що ОСОБА_1 проводила поховання ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №12 від 29.01.2025. (а.с. 16)
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У відповідності до п.п. 3.21, 3.22. глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Згідно з пп. 4.10, 4.11 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.
За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі №569/15147/17; від 18 листопада 2020 року в справі №523/19010/15-ц; від 02 квітня 2021 року в справі № 191/1808/19; від 28 квітня 2021 року в справі №204/2707/19. 
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Статтею 29 ЦК України в редакції чинній на час відкриття спадщини, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце фактичного проживання особи не залежить від місця її реєстрації.
Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом (постанова Верховного Суду від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17).
Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц. 
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи письмові докази, проаналізувавши все в сукупності суд дійшов висновку про доведеність фактичного спільного проживання заявниці разом з померлим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо, таким чином суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.
Керуючись ст. 4, 13, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту що має юридичне значення, – задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, громадянка України, жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заінтересована особа – Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, місцезнаходження якої за адресою: с. Ободівка, вул.Ватутіна, 8, Гайсинський район, Вінницька область, код ЄДРПОУ – 04331107.
Заінтересована особа – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українець, громадянин України, житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Заінтересована особа – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 українка, громадянка України, жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Повний текст рішення виготовлено 04.06.2026.

Суддя      О.А. Натальчук