П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1064/26

26 травня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:
20.04.2026 близько 01:00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, ображала свого співмешканця ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена завчасно належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.
Також практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).
Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 цього Кодексу розглядається у триденний строк та адміністративне стягнення за вчинення такого правопорушення може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення правопорушення.
ОСОБА_1  викликалася в судові засідання смс-повідомленням відповідно до поданої нею заяви, яка долучена до матеріалів справи, рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною нею при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 неодноразово викликалася в судові засідання, а також про місце розгляду справи була повідомлена при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повинна самостійно цікавитись провадженням у справі за її участю, суддя вважає, що вона відповідно до вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП була своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не подала клопотання про відкладення розгляду справи, а тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду цієї справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
При цьому, суд враховує, що від ОСОБА_1 не надходило заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки її вина підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 738079 від 20.04.2026 (а.с. 1); заявою потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 2); повідомленням з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС від 20.04.2026 (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5).
Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вона, діючи умисно з наміром заподіяти шкоди потерпілому, шляхом порушення його прав і свобод, вчинила домашнє насильство, тобто вчинила умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан.
Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.
Враховуючи встановлені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність необхідності направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З матеріалів справи не вбачається спрямованість поведінки ОСОБА_1 , необхідність формування у неї нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.
Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що вона підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 173-2 ч. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП,
постановив:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок (УК у Надвірн.р-ні/ Надвірн.р./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, номер рахунку: UA268999980313050106000009307, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 738079 від 20.04.2026).
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя         Гундяк Т.Д.