Справа №443/936/26
Провадження №2/443/827/26

РІШЕННЯ
іменем України

18 червня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
ТОВ «Юніт Капітал» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № LM111043297 від 15.03.2025 в розмірі 20 449,42 грн, яка складається з 7 100,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 12 923,42 грн заборгованості за відсотками, 426,00 грн заборгованість за комісією та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 15.03.2025 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про споживчий кредит № LM111043297 на суму 7 100,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора PUTZ-5958. Згідно з умовами Кредитного договору Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 7 100, шляхом перерахування через банк провайдер. 04.06.2025 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № ОК-ТП/38. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № Б/Н від 04.06.2025, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 25.09.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 25/0925-01. ТОВ «Таліон Плюс» та Позивач на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 25.09.2025 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до Позивача відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 1 від 25.09.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги № 1 від 25.09.2025 за Договором факторингу 2. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 23 999,42 грн, яка складається з: 7 100,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 12 923,42 грн – заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 426,00 грн – заборгованість за комісією; 3 550,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 20 449,42 грн. Судові витрати складаються із судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
Представником позивача подано додаткові пояснення у справі (а.с.81-83), у яких покликається на те, що позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій до суду позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, підтримує позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності повне визнання позову в частині стягнення заборгованості та часткове визнання витрат на професійну допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с.7).
Представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.20), клопотання про розгляд справи за його відсутності повне визнання позову в частині стягнення заборгованості та часткове визнання витрат на професійну допомогу (а.с.22).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 21.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13-14).
Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 16.06.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_2 заповнила заявку на отримання грошових коштів в кредит від 15.03.2025, зазначивши у заяві персональні (ідентифікуючі) дані та основні параметри кредиту, номер банківської карти (а.с.46).
У паспорті споживчого кредиту продукту «FLESH» до договору LM 111043297 від 15.0312025, підписаного ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5958 15.03.2025 о 12 год 49 хв, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця і кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти (а.с.46-48).
Згідно з Договором кредитної лінії № LM111043297 від 15.03.2025, укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 , сторони узгодили такі умови:
за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» (далі – Правила) (п. 2.1 Договору);
загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 7 100 грн 00 коп. Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів (п.2.2 Договору);
Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 15.03.2025 (що є датою надання Кредиту) (п.2.3 Договору);
кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 5457-08XX-XXXX-3696, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором (п.5.1 Договору);
рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 29.04.2025, а саме протягом 45 (сорок п`ять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору. 7.2. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору (п.7.2 Договору);
кінцева дата повернення (виплати) Кредиту – 14.04.2030 (п.7.3 Договору);
проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі Сторінка 13 із 28 продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування чи Поновлення Дисконтного періоду, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно (п.7.4 Договору).
комісію за надання Кредиту (першого Траншу) Позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; ініціювання Кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору (п.7.5 Договору). 
Договір містить реквізити сторін, зокрема ім`я позичальника – ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, фінансовий номер ( НОМЕР_1 ), електронна пошта, а також інформацію про підписання договору ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором PUTS 15.03.2025 о 12 год 49 хв (а.с.48-60).
У Правилах надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Оптимальні кредити» (для споживачів фінансових послуг) містяться, зокрема, перелік та опис видів фінансових послуг кредитодавця, порядок надання фінансових послуг, строки та порядок зберігання інформації про надання фінансових послуг, захист персональних даних, доступ до інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця, листування між сторонами, відповідальність сторін звільнення від відповідальності, порядок вирішення спорів, внесення змін та доповнень у правила та електронний договір, доступ до них (а.с.61-65).
Довідкою ТОВ «Оптимальні кредити» підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 видано картку № НОМЕР_2 , на яку 15.03.2025 проведення перерахування грошових коштів у сумі 7 100 грн (а.с.43).
04.06.2025 між ТОВ «Оптимальні кредити» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № ОК-ТП/38, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору). наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує (п.4.1 Договору) (а.с.76-78).
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № LM111043297 від 15.03.2025 (а.с.79-80).
25.09.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 25/0925-01 та підписано Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги до цього Договору Факторингу, за умовами яких Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. (п.2.1 Договору). Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання передачі Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п.4.1. Договору). Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр прав вимог№1 від 25.09.2025, після чого з урахуванням пункту 4.1 Договору факторингу №25/0925-01 від 25.09.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргу (п.1 Акта) (а.с.26-30, 33) 
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № LM111043297 від 15.03.2025 (а.с.31-32).
Згідно з розрахунком заборгованості та виписки з особового рахунку за Кредитним договором № LM111043297 від 15.03.2025 ОСОБА_1 нараховано заборгованість у сумі 23 999,42 грн, з якої 7 100,00 грн – заборгованості за тілом кредиту, 12 923,42 грн – заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 426,00 грн – заборгованість за комісії, 3 550,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (а.с.35-37, 38).

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Оптимальні кредити», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора ТОВ «Таліон плюс» та, у подальшому, до нового кредитора ТОВ «Юніт Капітал») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд.
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» (далі – Закон №675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції
Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Закон України «Про споживче кредитування» (далі – Закон № 1734-VIII), який прийнятий 15.11.2016 та набрав чинності 10.06.2017, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Так, загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону № 1734-VIII).
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 2 частини 2 статті 8 Закону № 1734-VIII).
Також, судом враховано норми статей 11, 203, 205, 207, 598, 599, 611, 626, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, які визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, форм правочину та способи волевиявлення, вимоги до письмової форми правочину, підстави припинення зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням, правові наслідки порушення зобов`язання, поняття та види договору, обов`язок позичальника повернути позику, кредитний договір та проценти за кредитним договором.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Водночас, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналіз матеріалів справи, зокрема Договору кредитної лінії № LM111043297 від 15.03.2025 (далі – Кредитний договір), дозволяє дійти висновку, що  ОСОБА_1 , як позичальник за цим договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця, надавши йому персональні дані, а саме: ПІБ, дані паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків, фінансовий номер, місце реєстрації та номер платіжної картки, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора з метою його підписання.
Також, суд зауважує, що Кредитний договір включає всі істотні умови, які передбачені для цього виду договорів.
Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету згадані правочини між сторонами не були б укладені.
Оскільки Кредитний договір підписаний  ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який наданий їй кредитодавцем саме з цією метою, що підтверджується матеріалами справи, тому суд доходить переконання, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину – Кредитного договору.
Факт одержання коштів  ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «Оптимальні кредити», яка засвідчує обставину успішного перерахування грошових коштів у сумі 7 100,00грн на належну ОСОБА_1 банківську картку, яку вона вказала саме з цією метою. 
Окрім цього, перерахування коштів узгоджується із встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що воно здійснено у день укладення Кредитного договору, а його розмір відповідає сумі, визначеній у зазначеному правочині.
Таким чином, суд доходить обґрунтованого висновку, що між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку був укладений Кредитний договір, а позичальник, після отримання кредитних коштів у обумовленому розмірі, зобов`язання, що виникли з цього правочину, належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. 
Підстав вважати, що сума заборгованості суперечить умовам Кредитного договору і розрахована неправильно, судом не встановлено. 
Окрім наведено, суд зважає на позицію сторони відповідача, яка визнала позов повністю, ствердивши суду про розуміння наслідків визнання позову.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.
Судовий збір.
Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору (1 331,20 грн), сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а інші 50 відсотків судового збору (1 331,20 грн) підлягають поверненню позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням відповідачем позову. 
Витрат на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви доказами, а саме: Договором про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, у якому сторони обумовили його істотні умови, зокрема, предмет договору та порядок оплати послуг адвокатського бюро (а.с.39-40), протоколом погодження вартості послуг до цього договору (Додаток № 1), у якому сторони погодили види послуг і їх вартість (а.с.40), додатковою угодою № 25771377061 від 21.01.2026 до згаданого Договору про надання правничої допомоги (а.с.41), актом приймання-передачі наданих послуг від 20.03.2026, у якому сторони погодили надані послуги та їх вартість (а.с.42).
Представник відповідача заперечив проти розміру витрат на професійну правничу допомогу покликаючись на критерій розумності судових витрат та фінансовий стан відповідачки, визнавши такий розмір у сумі 2 000,00 грн.
При вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, якими передбачено види судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат між сторонами.
Окрім цього, суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом з цього питання. Зокрема:
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Також, суд зважає на положення пункту пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, згідно з якими загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Представник відповідача заперечив проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи його суттєво завищеним та неспівмірним наданій послузі. 
Оцінивши аргументи сторін, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, з огляду на: зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, – не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною. 
Суд зауважує, що спірні правовідносини є типовими, пов`язаними зі стягненням заборгованості за кредитним договором, не містять складних фактичних обставин чи нових або нетипових правових позицій, а позовна заява за своїм змістом є стандартною для даної категорії справ.
За таких умов витрати часу у розмірі 2 годин на вивчення матеріалів справи та 2 год для складання позовної заяви не відповідають критерію розумної необхідності, оскільки матеріали справи не є значними за обсягом та не потребують значного часу для їх опрацювання і письмового викладення.
Крім того, підготовка адвокатського запиту та клопотання щодо отримання однорідної інформації фактично є подібними за змістом має подібний зміст, спрямований на витребування одних і тих самих даних, у зв`язку з чим заявлений час по 1 годині на кожен із цих документів є завищеним та не обґрунтованим з огляду на їх типовий характер і повторюваність правової роботи.
Таким чином, заявлені витрати на окремі види правничої допомоги не повною мірою відповідають критерію співмірності зі складністю справи та обсягом фактично виконаної роботи, у зв`язку з чим підлягають зменшенню як такі, що не є розумно необхідними.
За наведених обставин суд вважає обґрунтованим та співмірним зі складністю справи і фактичним обсягом наданих послуг відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, яке в силу положень частини 2 статті 141 ЦПК України покладається на відповідача.
На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд –

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, ідентифікаційний код юридичної особи 43541163) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість у сумі 20 449 (двадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн 42 коп, з якої: 7 100,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 12 923,42 грн – заборгованість за відсотками, 426,00 грн – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у сумі 1 331,20 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 500,00 грн, а всього 4 831 (чотири тисячі вісімсот тридцять одну) грн 20 коп.
Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 07.05.2026 № 38606 у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 18 червня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів