П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/18887/25	

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
Дата і місце ухвалення: 16.01.2026р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Тарновецького І.І.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САГАН ІНОВЕЙШН» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
В червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «САГАН ІНОВЕЙШН» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, ДПС України, в якому просило суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12216433/39895927 від 17.12.2024р.;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №33 від 28.06.2024 року, подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю “САГАН ІНОВЕЙШН” датою її подання;
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12216434/39895927 від 17.12.2024р.;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 30.08.2024 року, подану на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю “САГАН ІНОВЕЙШН” датою її подання. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р. 
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р., подані на реєстрацію ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН», датою їх подання.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САГАН ІНОВЕЙШН» сплачений судовий збір у розмірі 4 844,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 16.01.2026р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН».
В своїй скарзі апелянт зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р. було зумовлено тим, що обсяг постачання товару/послуги 25.12 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р. про відмову в реєстрації податкових накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р. прийняті у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Зокрема, надані платіжні інструкції складені з порушеннями чинного законодавства, а саме: відсутні обов`язкові реквізити - підписи платника банківської установи. Головне управління ДПС в Одеській області стверджує, що платіжні інструкції є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства..
Апелянт стверджує, що під час вирішення вимог про зобов`язання зареєструвати накладну предметом доказування мають бути встановлені обставини достатності документів для реєстрації. Натомість, у спірних правовідносинах факт здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та його контрагентом не доведений в повному обсязі.
Посилається апелянт і на те, що чинним законодавством повноваження щодо реєстрації ПН після зупинення наразі покладені на Державну податкову службу.
Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС в Одеській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Судом не враховано, що позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат. До того ж, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, враховуючи, що на розгляді в судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються безліч судових справ з аналогічним предметом спору – скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідач дійшов висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Апелянт вважає, що справедливим буде призначення ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2025 рік станом на час звернення з позовом до суду.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» є юридичною особою, яку зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за номером 1 556 102 0000 055606 від 15.07.2015р. 
Видами діяльності ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» за кодами КВЕД є: 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у. (основний); 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон, 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 43.32 Установлення столярних виробів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.
Позивач спеціалізується на виробництві, продажу та встановленні якісних броньованих дверей для будинків, квартир, офісів. Виробництво дверей здійснюється відповідно до ДСТУ EN 13501-2:2016, ДСТУ Б В.2.6 11:2011, ДБН В.1.1-7:2016, ДСТУ Б В.2.6-77:2009, що підтверджується наданими сертифікатами відповідності.
Між ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» та ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» було укладено договір субпідряду №812/К від 08 червня 2023 року.
Відповідно до п. 1.1 договору Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами, засобами, матеріалами, технікою, інструментом і оснащенням, якісно та в установлені строки, відповідно до умов Договору, Специфікації, Договірної ціни, проектної та робочої документації, вимог діючих будівельних норм і правил, поставити двері металеві протипожежні вхідні у квартиру з межею вогнестійкості Е130 (30 хвилин) та двері металеві протипожежні з межею вогнестійкості Е130 (30 хвилин) за вибором Субпідрядника та вчасно і якісно виконати комплекс робіт по їх монтажу на об`єкті будівництва: «Житловий квартал з неповним комплексом установ та підприємств обслуговування місцевого значення по вул. Озерній в с. Новосілки Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області. Житловий будинок №1 секція №2», а Генпідрядник зобов`язується прийняти та оплатити вчасно і в повному обсязі виконані роботи на умовах даного Договору.
Тверда вартість усіх доручених Субпідряднику по цьому Договору робіт і матеріалів, визначається Договірною ціною (Додаток №2 до даного Договору) та Специфікацією (Додаток №1 до даного Договору), які складають невід`ємну частину даного Договору і становить: без 20% ПДВ - 1 164 834,00 грн., крім того 20% ПДВ - 232 966,80 грн., разом з 20% ПДВ 1 397 800,80 грн. Вартість робіт по введенню результату робіт в експлуатацію та приймання робіт державною комісією не включено до вартості робіт за цим договором. (п. 2.1 Договору).
На виконання умов укладеного договору ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» перерахувало позивачу 80% передоплати в розмірі 1118241,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2178 від 04.07.2023р.
29 лютого 2024 року між позивачем та ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2024 на суму 352 980,00 грн. з ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2024 року. 
29 березня 2024 року між позивачем та ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 на суму 352 980,00 грн. з ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2024 року. 
31 травня 2024 року між позивачем та ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» підписано акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2024 на суму 282 384,11 грн. з ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2024 року. 
28 червня 2024 року між позивачем та ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант» підписано акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2024 на суму 268 264,86 грн. з ПДВ та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2024 року.
ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН», на виконання п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, було складено податкову накладну №33 від 28.06.2024р., яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
10.07.2024р. позивачем отримано від ГУ ДПС в Одеській області квитанцію згідно з якої реєстрацію податкової накладної зупинено. В квитанції зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 25.12 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за переліком, визначеним пунктом 5 Порядку №520.
30.08.2024р. позивачем складено податкову накладну №28 від 30.08.2024р. та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
09.09.2024р. позивачем отримано від ГУ ДПС в Одеській області квитанцію, згідно якої реєстрацію податкової накладної зупинено. В квитанції зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 25.12 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за переліком, визначеним пунктом 5 Порядку №520.
11.12.2024р. позивачем надано до ГУ ДПС у Одеській області пояснення №2 щодо реальності здійснення господарської операції до податкової накладної, реєстрація якої була зупинена. Кількість додатків – 42.
За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та доданих до пояснень підтверджуючих господарські операції документів, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Одеській області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р.
Підстава відмови: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. 
Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Не погоджуючись із правомірністю зазначених рішень контролюючого органу ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» оскаржило їх в судовому порядку. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено правомірності спірних рішень №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р. про відмову в реєстрації податкових накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р. в ЄРПН. Суд зазначив, що квитанції, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, щодо яких поданий цей позов, не містять чіткого посилання на підставу зупинення реєстрації податкових накладних, зокрема, податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податкової накладної, тобто підстава такого рішення є незрозумілою, що ускладнює можливість надання позивачем необхідних пояснень чи документів. Крім того, суд звернув увагу, що в оскаржуваних рішеннях не зазначено конкретних причин відмови в реєстрації податкових накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р., оскільки не зазначено чіткого переліку документів, яких не вистачає для прийняття рішення про їх реєстрацію, також не зазначено, які саме документи складені позивачем із порушенням законодавства. В додатковій інформації, в якій у дужках зазначено про необхідність зазначити конкретний документ, податковим органом не наведено жодного документа. Тобто, відповідач не наводить конкретно номер та дату документа, складеного з порушенням вимог чинного законодавства, який було подано на підтвердження здійснення господарських операцій за спірними накладними, чи документа, який не подано. При цьому, за висновками суду, надані позивачем первинні документи відповідають вимогам ст.ст.187, 198, 201 ПК України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та мають відповідну юридичну силу.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на відсутність прийнятої таблиці даних платника податку із кодом УКТЗЕД/ДКПП 25.12 як таким, що на постійній основі постачається/виготовляється, зазначивши, що з огляду на приписи пункту 12 Порядку №1165, подання до ДПС таблиці даних платника податку за встановленою формою (додаток 5) є правом платника податку, а не його обов`язком. А відтак, відсутність не врахованої Таблиці не є безумовною підставою для зупинення реєстрації податкової накладної.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Аналогічні за своїм змістом положення визначено п.201.10 ст.201 ПК України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 (далі – Порядок №1165).
Згідно п.3 Порядку №1165 (в редакції, чинній на дату надіслання податкової накладної на реєстрацію) податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, визначеним вказаною нормою.
Відповідно до п.4, п.5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). 
Згідно п.7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку №1165 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. №520.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019р. №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).
Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, з наведених вище норм (з урахуванням внесених до них змін) слідує, що з метою вирішення питання про наявність / відсутність підстав для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 08 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та податкового органу.
За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку №520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.
Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:
1) рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування;
2) про направлення Повідомлення - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;
3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку №520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній / розрахунку коригування.
У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати податковому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
При цьому із змісту пункту 10 Порядку №520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення / додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».
У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку №520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання / часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».
Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2025р. по справі №140/36684/23.
У справі, що розглядається, мали місце наступні обставини (якщо їх узагальнити):
- у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних податковий орган в загальному сформулював вимогу про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних;
- позивач направив повідомлення №2 від 11.12.2024р. щодо подачі документів про підтвердження реальності та правомірності операцій по виписаних накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р. та документи, яких на його переконання, достатньо для реєстрації податкових накладних;
- за результатами розгляду пояснень і документів Комісія регіонального рівня не надсилала ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» повідомлення про надання додаткових пояснень, тобто визнала достатнім обсяг наданих документів. Комісія прийняла спірні рішення №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р. про відмову в реєстрації податкових накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р. в Єдиному реєстрі податкових накладних із вказівкою на надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
При цьому, відповідач не конкретизував, які саме документи складені з порушенням законодавства, а також в чому саме такі порушення полягають. 
Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №620/4035/24 сформував висновок, що до предмета доказування у справі належать обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою.
У п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.
Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Рішення Комісії повинні містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Апелянт зазначає, що до Комісії регіонального рівня позивачем надано платіжні інструкції, складені з порушенням п. 51 Постанови Правління Національного Банку України від 04.07.2018р. №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України». 
Колегія суддів критично ставиться до таких посилань Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки вказані обставини не були покладені в основу оскаржуваних рішень та у них не відображені як підстава для відмови у реєстрації податкових накладних. 
Відповідно до п.2 Постанови Національного Банку України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» від 04.07.2018р. №75 це Положення встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України.
Таким чином, оскільки позивач не є банківською установою, тому вимоги цієї постанови на нього не поширюються.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, платіжні інструкції, якими підтверджується здійснення оплати за товар, є документами, що роздруковані із системи клієнт-банк і позивач не несе відповідальність за форму та зміст банківського документу в частині тих реквізитів, що заповнюються автоматично згідно з алгоритмом, затвердженим банком.
Одночасно, у межах спірних правовідносин, суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. А тому, суд за результатами розгляду справи не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р. про відмову в реєстрації податкових накладних №33 від 28.06.2024р. та №28 від 30.08.2024р. в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Також, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення судом першої інстанції вимог позову про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.
Аналогічну правову позицію щодо способу відновлення порушеного права платника податків висловлено Верховним Судом у постановах від 12.04.2023р. по справі №500/1836/22, від 27.04.2023р. по справі №460/8040/20, від 20.04.2023р. у справі №380/4746/22, від 06.03.2024р. по справі №440/3706/23, від 11.04.2024р. по справі №500/4244/22.
У постановах від 18 квітня 2024 року по справі №160/18840/22, від 14 серпня 2024 року по справі №120/5503/23 Верховний Суд зазначив, що зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкові накладні не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки в даному випадку обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Що ж до посилань апелянта на те, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС в Одеській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» . гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Питання, пов`язані із визначенням розміру витрат на правничу допомогу, унормовані статтею 134 КАС України.
Так, статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При зверненні до суду першої інстанції ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» просило стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на його корись 15 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, в підтвердження понесення яких товариство надало: договір №19/09/2023-1 від 19.09.2023р. про надання правничої допомоги; додаткову угоду №б/н від 01.05.2025р. до договору №19/09/2023-1 від 19.09.2023р. про надання правничої допомоги, відповідно до якої клієнт ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН» доручає, а виконавець ФОП ОСОБА_1 зобов`язується надавати правничу (правову) допомогу щодо підготовки та складання позову про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12216433/39895927 від 17.12.2024р. та №12216434/39895927 від 17.12.2024р. Згідно наданого ФОП ОСОБА_1 рахунку №27/05/2025-2 від 27.05.2025р. вартість вказаних послуг складає 15 000 грн.
Варто зазначити, що представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи. 
Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу, у даному випадку є 5000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки, на думку суду, таке відшкодування є справедливим і обґрунтованим, а також співмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом.
До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі не становить надмірний тягар для відповідача.
Колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17.
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області зводяться лише до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Однак, частиною 6 статті 134 КАС України, передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що і було зроблено судом першої інстанції.
Щодо доводів Головного управління ДПС в Одеській області про необхідність доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, то колегія суддів зазначає, що наведене не вказує на відсутність підстав для стягнення витрат.
Згідно з висновками Верховного Суду у постановах від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17, від 01 жовтня 2019 року у справі №815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20 предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору та не повинно перевірятися при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Більше того, наразі наказ Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 втратив чинність. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову ТОВ «САГАН ІНОВЕЙШН», а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	І.І. Тарновецький   О.А. Шевчук