ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року	справа № 380/3419/26	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиключення з обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з наступним внесенням до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що представник позивача звернувся із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо отримання інформації про результат проходження ним медичного огляду позаштатною військово-лікарською комісією. У відповіді на адвокатський запит зазначено, що позивач пройшов медичний огляд у позаштатній військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відповідно до ст. 14а графи ІІ Розкладу хвороб Положення про військово лікарську експертизу а Збройних силах України, затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 № 402, визнаний непридатним до військової служби за ст.17а з виключенням з військового обліку. Відповідно до п. 3.8. розділу ІІ Положення постанова ВЛК з усіма супровідними медичними документами передана для затвердження у НОМЕР_3 РВЛК. У електронному військово-обліковому документі «Резерв+» ОСОБА_1 зазначено, він є непридатним до військової служби, але є військовозобов`язаним. Позивач вважає протиправною таку бездіяльність посадових осіб відповідача, що зумовило його звернення до суду з позовом.
12.03.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у позові повністю. Відзив обґрунтований тим, що згідно із Свідоцтвом про хворобу №2025-0701-1941-3518-7 від 01.07.2025, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , за розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.04.2025 проведено огляд позивача, за результатами якого, останній визнаний непридатним до військової служби. Разом з тим, відповідно до пп.«б» п.22.8. глави 22 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 зі змінами, свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК – затвердженню, під час дії особливого періоду: на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів – ВЛК регіону. Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0916-1507 1608-7 від 16.09.2025 « 16 Регіональна ВЛК (м. Львів)» не затверджено постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 , оформлену свідоцтвом про хворобу №2025-0701-1941 3518-7 від 01.07.2025. У протоколі зазначено, що позивач підлягає повторному обстеженню та медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 . На теперішній час ОСОБА_1 не пройшов повторне обстеження та медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 .
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 16.03.2026 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 17.12.2024 пройшов медичний огляд у позаштатній військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 . На підставі ст. 17б, графи ІІ Розкладу хвороб ТДВ визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 
Позивач із висновком військово-лікарської комісії не погодився та 26.12.2024 подав скаргу у 16 Регіональну ВЛК, яку скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
Відповідно до Розпорядженняя начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 № 1159/8/521 від 31.01.2025 позивача викликано на контрольний медичний огляд у позаштатній військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
Представник позивача звернувся із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо отримання інформації про результат проходження ним медичного огляду позаштатною військово-лікарською комісією. У відповіді на адвокатський запит зазначено, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у позаштатній військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до ст. 14а графи ІІ Розкладу хвороб Положення про військово -лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом МОУ 14.08.2008 №402, визнаний непридатним до військової служби за ст.17а з виключенням з військового обліку. 
Відповідно до пункту 3.8. розділу ІІ Положення постанова ВЛК з усіма супровідними медичними документами передана для затвердження у НОМЕР_3 РВЛК. 
У електронному військово-обліковому документі «Резерв+» ОСОБА_1 зазначено, що він є непридатним до військової служби, але є військовозобов`язаним. 
Згідно з протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0916-1507 1608-7 від 16.09.2025 « 16 Регіональна ВЛК (м. Львів)» не затверджено постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 , оформлену свідоцтвом про хворобу №2025-0701-1941 3518-7 від 01.07.2025. 
У протоколі зазначено, що позивач підлягає повторному обстеженню та медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 . На тепершній час ОСОБА_1 не пройшов повторне обстеження та медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невнесення даних позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (надалі за текстом - Закон № 389, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі статтею 2 Закону № 389 правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 1). Надалі указами Президента України, які Верховна Рада України затверджувала відповідними законами, строк дії воєнного стану в Україні продовжено та такий правовий режим діє й на сьогодні.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено та проведено загальну мобілізацію в Україні упродовж 90 діб. Надалі строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався згідно з указами Президента України, які щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
взяття громадян на військовий облік;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 33 Закону № 2232 військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього унормовані статтею 37 Закону № 2232.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 цього Закону взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних:
які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;
призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;
військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;
зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;
які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;
які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;
які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;
які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;
які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;
призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу;
жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;
які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.
Згідно з частиною шостою статті 37 Закону № 2232 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
За змістом частини п`ятої статті 33 Закону № 2232 військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів цієї норми Кабінет Міністрів України постановою від 30 грудня 2022 року № 1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 1487, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу першого пункту 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з пунктом 80 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За змістом пункту 81 Порядку № 1487 взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.
Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Аналіз згаданих норм права вказує, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо взяття на військовий облік та виключення з військового обліку військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством.
Підстави для взяття на військовий облік військовозобов`язаних визначені пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 2232, а для виключення з військового обліку частиною шостою статті 37 цього ж Закону.
Однією з підстав для виключення військовозобов`язаного з військового обліку відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 2232 є визнання його непридатним до військової служби.
Водночас непридатність військовозобов`язаного до військової служби згідно з приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі Положення № 402), засвідчується постановою ВЛК, яка оформляється, зокрема довідкою військово-лікарської комісії.
Як встановив вже суд, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0916-1507 1608-7 від 16.09.2025 « 16 Регіональна ВЛК (м. Львів)» не затверджено постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 , оформлену свідоцтвом про хворобу №2025-0701-1941 3518-7 від 01.07.2025. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 підлягає повторному обстеженню та медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 . На даний час ОСОБА_1 не пройшов повторне обстеження та медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Отже, на підставі підпункту «б» пункту 22.8 глави 22 розділу II Положення № 402 16 Регіональна ВЛК (м. Львів) наділена повноваженнями, зокрема затверджувати свідоцтва про хворобу.
У зв`язку із незатвердженням НОМЕР_3 РВЛК Свідоцтва про хворобу №2025-0701-1941-3518-7 від 01.07.2025, відпала правова підстава виключення позивача з військового обліку, передбачена частиною шостою статті 37 Закону № 2232, тому перебування позивача на військовому обліку як військовозобов`язаного є правомірним.
З огляду на це, доводи позивача про те, що чинне законодавство не передбачає можливість взяття особи, яка була визнана непридатною до військової служби і виключена з військового обліку, на військовий облік військовозобов`язаних чи будь-який інший вид військового обліку, є помилковою, оскільки не враховує встановленої судом під час розгляду справи обставини щодо незатвердження 16 РВЛК Свідоцтва про хворобу №2025-0701-1941-3518-7 від 01.07.2025.
Водночас суд зауважує, що протокол 16 Регіональної ВЛК (м. Львів) засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0916-1507 1608-7 від 16.09.2025, яким не затверджено Свідоцтво про хворобу №2025-0701-1941-3518-7 від 01.07.2025, не є предметом оскарження у цій справі, а тому, з огляду на положення статті 9 КАС України, не може оцінюватися судом на предмет його відповідності критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 згаданого Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
V. Судові витрати
У зв`язку з відмовою у позові повністю, підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
у позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович