ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 м.Дніпро Справа № 908/3933/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді ОСОБА_1 (доповідач), 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання: ОСОБА_4 
представники учасників провадження:
від скаржника: не з`явився 
від кредитора-1,3,4,5: не з`явився
від боржника: не з`явився
від арбітражного керуючого: не з`явився 
розглянув матеріали апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2026 (повна ухвала складена 19.03.2026) суддя ОСОБА_5 
у справі про банкрутство № 908/3933/25
Кредитори – 1. Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, с. Крюківщина Бучанського району Київської області, 
2. ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
АДРЕСА_1 . Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”, смт. Середнє (з) Закарпатської області
4. Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ”, м. Краматорськ Донецької області
5. Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_6 ”, м. Київ
Боржник – Товариство з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_7 ”, м. Запоріжжя
Розпорядник майна - ОСОБА_6 , м. Київ

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст справи
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2026. відкрито провадження у справі №908/3933/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_7 ”. Визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” до боржника на суму 24 224,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 386 870,10 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 , свідоцтво №2092 від 30.12.2022. Зобов`язано розпорядника майна у строк до 05.03.2026 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 05.03.2026.
До господарського суду надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів.
Подана заява обґрунтована таким:
Стаття 78 ПК України визначає порядок та підстави проведення документальних позапланових перевірок. Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
З метою проведення позапланової документальної боржника з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 05.02.2026 було направлено запит керівнику та розпоряднику майна 29.01.2026 №3862/6/08-01-07-01-04 та №3861/6/08 01-07-01-04 .
Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2026 року №104-п, з 30.01.2026 року необхідно було розпочати документальну позапланову виїзну перевірку документальної боржника. 
З метою розпочати виїзну перевірку, вручити наказ від 29.01.2026 року №104 п, 28.01.2026 року здійснено вихід за податковою адресою боржника.
У результаті виходу фахівцями ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що за адресою боржник відсутній, тому не можливо вручити копію наказу на проведення перевірки від 29.01.2026 року №104-п та провести документальну позапланову виїзну перевірку боржника. Внаслідок чого було складено Акт про неможливість проведення перевірки. 
Вищевикладене не дає можливості встановити повну схему фінансово-господарських відносин та повноту нарахування і сплати податкових зобов`язань на кожній ланці ланцюга проходження товарно-матеріальних цінностей (робіт тощо).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2026 у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у справі про банкрутство №908/3933/25 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, через систему “Електронний суд” ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_8 з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2026 та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована незаконністю та необґрунтованістю оскаржуваної ухвали, порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Податковий кодекс України (пп. 78.1.7) прямо передбачає право контролюючого органу на проведення документальної позапланової перевірки у разі порушення провадження у справі про визнання платника податків банкрутом.
Скаржник вказує, що не зміг провести перевірку у звичайному порядку, оскільки під час виїзду за податковою адресою було встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб. Про це було складено відповідний Акт про неможливість проведення перевірки.
Без доступу до первинних фінансово-господарських документів податковий орган не може повно та достовірно сформувати свої грошові вимоги до боржника. Відмова суду у витребуванні документів фактично обмежує державу в реалізації її економічних інтересів та набутті статусу кредитора.
Скаржник наголошує, що процедура банкрутства переслідує не лише приватний, а й публічний інтерес, який полягає у недопущенні фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства. Перевірка документів є інструментом для виявлення ознак недоброчесної поведінки боржника.
Згідно з нормами закону, платник податків (або ліквідатор/арбітражний керуючий) зобов`язаний надавати документи для перевірки. Оскільки боржник цього не зробив, податкова має право звернутися до суду із заявою про вилучення оригіналів документів на підставі пп. 20.1.38 ПК України.
ІНФОРМАЦІЯ_9 вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про те, що у податкової було «достатньо часу» для перевірки, оскільки ігнорував факт фізичної відсутності боржника за місцем реєстрації. Також зазначається, що суд не врахував актуальну практику Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Таким чином, скарга ґрунтується на тому, що суд першої інстанції не всебічно з`ясував обставини справи та порушив норми матеріального і процесуального права, що завадило податковому органу виконати свої функції з контролю за повнотою сплати податків

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Сторони не скористались своїм процесуальним правом на подання заяв по суті.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 (доповідач), суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_8 від 31.03.2026 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2026 у справі № 908/3933/25 залишено без руху. Зазначено, що апелянт протягом 10 днів з дня отримання ухвали має усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:
- надати докази направлення скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”, Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ”, Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_6 ”;
- надати докази сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
- уточнити прохальну частину апеляційної скарги.
08.04.2026 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 31.03.2026 надійшла уточнена апеляційна скарга з доказами направлення скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”, Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ”, Товариству з обмеженою відповідальністю “ ІНФОРМАЦІЯ_6 ” та доказами сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_8 від 13.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 19.03.2026 у справі № 908/3933/25. Призначено судове засідання на 05.05.2026. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_10 матеріали справи (оскарження) № 908/3933/25, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
20.04.2026 матеріали оскарження справи №908/3933/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
У судове засідання 05.05.2026 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
05.05.2026 в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_8 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та мотиви судового рішення
Скаржником з метою проведення позапланової документальної перевірки боржника з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 05.02.2026 було направлено запит керівнику та розпоряднику майна 29.01.2026 №3862/6/08-01-07-01-04 та №3861/6/08 01-07-01-04 .
Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2026 року №104-п, з 30.01.2026 року необхідно було розпочати документальну позапланову виїзну перевірку документальної боржника.
28.01.2026 року скаржником здійснено вихід за податковою адресою боржника та складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою від 30.01.2026 № 330/08-01-07-01/39288133.
Вказані обставини встановлені також і апеляційним судом.
ІНФОРМАЦІЯ_11 в ухвалі від 19.03.2026 відмовив у задоволенні заяви податкового органу, ґрунтуючись на таких основних мотивах.
Податковий орган не надав доказів, що копія наказу про перевірку була вручена керівнику боржника або надіслана йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення до початку перевірки, як того вимагає Податковий кодекс України (ПК України).
Суд зазначив, що висновок про неможливість перевірки був зроблений лише після одного виходу за адресою боржника, а відомостей про повторні спроби немає.
На момент звернення податкової до суду (02.03.2026) п`ятиденний термін перевірки, визначений наказом, уже минув.
Норми ПК України (ст. 85) передбачають право податківців отримувати під час перевірки належним чином завірені копії, а не оригінали документів. Вилучення оригіналів документів можливе лише у випадках, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Оскільки доказів наявності відповідного кримінального провадження надано не було, підстави для вилучення оригіналів відсутні.
Обов`язок платника податків надавати документи виникає лише після початку перевірки. Оскільки перевірка фактично не розпочалася, у боржника не виникло обов`язку надавати документи.
Податкова не склала акт про відмову платника податків надати документи, що є необхідною процедурною дією згідно з п. 85.6 ПК України.
Розпорядник майна здійснює нагляд і не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, а отже, не може надати документи замість керівництва підприємства.
Суд наголосив, що ПК України не наділяє податкові органи правом звертатися про зобов`язання платника надати документи для перевірки.
Суд зазначив, що провадження у справі про банкрутство не залежить від можливості чи неможливості податкового органу провести перевірку. Відсутність перевірки не є перешкодою для завершення процедур банкрутства або ліквідації підприємства.
Таким чином, суд дійшов висновку, що податковий орган не дотримався встановленої законом процедури організації перевірки та обрав неправомірний спосіб захисту своїх інтересів.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких мотивів.
Стаття 78 ПК України визначає порядок та підстави проведення документальних позапланових перевірок.
Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
У п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Висновок про неможливість проведення виїзної перевірки зроблений, у зв`язку із відсутністю посадових осіб боржника за місцезнаходженням за результатом одного виходу представників податкової. Акт не містить інформації про повторний вихід (у інший робочий час).
Апеляційним судом також встановлено, що до заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано доказів надіслання або вручення керівнику боржника до початку проведення перевірки наказу №104-п від 29.01.2026 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення.
Будь-яких додаткових доказів, які б свідчили про вжиття податковим органом інших заходів з приводу організації податкової перевірки боржника суду не було надано.
Вказаним вище наказом визначено період для проведення перевірки боржника тривалістю 5 робочих днів, який станом на день подання заяви до суду (02.03.2026) минув.
На час прийняття податковим органом наказу №104-п від 29.01.2026 року у справі № 908/3933/25 тривала судова процедура розпорядження майном, що була введена на підставі ухвали суду від 15.01.2026., арбітражний керуючий ОСОБА_6 виконує повноваження розпорядника майна, і відповідно до положень КУзПБ (п. 10 ст. 44) розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Розпорядник майна здійснює лише функції нагляду за дотриманням посадовими особами боржника вимог діючого законодавства України та не має можливості надати податковому органу будь - яких документів фінансово господарської діяльності та бухгалтерського обліку.
Варто, також зазначити, що відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
У межах проведення такої перевірки у платника податку виникає обов`язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 ПК України).
Із наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 документів вбачається, що позапланова виїзна документальна перевірка господарської діяльності ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_7 ” не розпочалась.
При цьому, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності); відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (пункт 85.4 статті 85 ПК України).
Згідно пункт 85.8 статті 85 ПК України Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
У поданій заяві податкова просила суд витребувати оригінали документів, що не передбачено вищезазначеними нормами ПК України.
Водночас, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати; зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85 ПК України).
Складений згідно з положеннями пункту 85.6 статті 85 ПК України акт ІНФОРМАЦІЯ_12 відсутній.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_13 від 30.05.2023 у справі № 904/5635/19(904/9817/21), п.7.3 зазначається, що “…за відсутності у матеріалах справи належним чином складеного та оформленого акту, що засвідчує факт відмови Відповідача або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, або що засвідчує факт відмови Відповідача від проведення документальної або від фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, або від допуску посадових осіб контролюючого органу, що був би складений із зазначенням переліку документів, які Відповідачу запропоновано подати, а у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта – із вчиненням відповідного запису (пункт 85.6 статті 85 ПК України), Суд погоджується з правильним висновком апеляційного суду про відсутність порушеного права Позивача у спірних правовідносинах”.
Порядок надання платниками податків документів до податкової перевірки регламентовано статтею 85 ПК України.
Згідно із пунктами 85.2, 85.4, 85.6, 85.7 означеної статті платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
З аналізу наведених положень ПК України вбачається, що, дійсно, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально.
Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Положення пункту 44.6 статті 44 ПК України вимагає наявності документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.
Апеляційний суд, звертає увагу, на норми підпункту 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України на які спирається ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на підставу для звернення з заявою про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів в межах справи №908/3933/25 про банкрутство ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_14 ”.
Так, нормами підпункті 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що податковий орган, має право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Податковим кодексом України.
Згідно пункту 85.5 статті 85 ПК України забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування кримінального провадження щодо несплати податків боржником та звернення ІНФОРМАЦІЯ_9 до господарського суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів в межах цього кримінального провадження.
У постанові від 14 березня 2023 року у справі №640/5814/21 Верховний Суд зазначає наступне:
У Податковому кодексі України не має визначення поняття вилучення документів правоохоронними органами.
Поряд з цим питання вилучення (виїмки) документів врегульовано положеннями Кримінально - процесуального кодексу України.
Відповідно до положень статті 160 Кримінально - процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів (стаття 165 Кримінально - процесуального кодексу України).
Отже у разі вилучення (виїмки) оригіналів або копій документів володільцю таких надається опис вилучених документів чи їх копій, а також на вимогу володільця має бути залишено копії вилучених оригіналів документів.
Факт вилучення документів відображається у протоколі слідчої дії.
З аналізу вказаних норм вбачається, що вилучення (виїмка) документів може бути проведено виключно на підставі ухвали слідчого судді, суду і таке вилучення (виїмка) має бути підтверджено документально, описом, протоколом слідчої дії, тощо.
Також частиною другою статті 93 Кримінально - процесуального кодексу України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, у разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше.
При цьому Суд звертає увагу, що надання документів на запит (вимогу) про витребування документів не є тотожним вилученню (виїмці) документів, це різні процесуальні дії, мають різні процедури вчинення (призначення), регулюються різними правовими нормами та мають різні правові наслідки.
Отже, норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання (витребування) платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи.
Проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, які не залежать від норм Кодексу України з процедур банкрутства, якщо інше прямо не зазначено у самому законі. Ані норми Кодексу України з процедур банкрутства, ані норми Податкового кодексу України не містять положень про те, що підприємство – банкрут не може бути ліквідоване за рішенням суду чи ліквідаційна процедура має бути продовжена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки банкрута податковим органом.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути підставами для зупинення процесу банкрутства господарюючого суб`єкта, а також бути перешкодою для завершення провадження у справі про банкрутство за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав для того.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та не містять належних доказів на підтвердження наявності у ліквідатора документації, яку податковий орган просить витребувати.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_15 слід залишити без задоволення, а ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 10.03.2026 у справі № 904/4516/25 - без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 3, 13, 74-80, 129, 269, 270, 275 – 284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 у справі № 908/3933/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.03.2026 у справі № 908/3933/25 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена та підписана 11.05.2026

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя   ОСОБА_3