Справа930/494/26
Провадження2/153/427/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість договором №5323913 від 17.02.2025 у розмірі 52083,72 гривень, судові витрати в розмірі 2662,40 гривень та 16000 гривень – витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №5323913. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачеві надано кредит в розмірі 12000 грн., строк кредиту – 360 днів. Позивач зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та штрафні санкції.
28.11.2025 було укладено договір №28-11/25/Л, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5323913. Відповідач заборгованість не погашає. Станом на день формування позовної заяви заборгованість за договором №5323913 від 17.02.2025 становить 52083,72 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 11999,98; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 25533,76 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості – 8549,98 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафом – 6000 грн.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу ОСОБА_1 надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала – 30.05.2026. 
Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 17.02.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5323913, який відповідач підписала електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 72830 (а.с.29-42).
Відповідно до п.1.2., 1.3., 1.4. договору – сума кредиту складає 12000,00 грн. Строк кредитування – 360 днів. Комісія за надання кредиту – 0,00 грн. 
Відповідно до п.1.4.1., 1.4.2. договору стандартна процентна ставка – 0,95% зам кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3. цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,0100 % за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 18.03.2025 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 
Відповідно до п.1.7. договору загальні витрати за кредитом на дату укладення договору включають комісію (якщо передбачена договором), проценти за користування кредитом та складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 41040 грн. (п.1.7.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 37656 грн. 
Відповідно до п. 2.1. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . 
17.02.2025 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43261 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.60-61).
17.02.2025 ОСОБА_1 електронним підписом 72830 підписала та ознайомилася із таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.57).
Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих.№1-0112 від 01.12.2025, встановлено, що 17.02.2026 о 16:08:09 було успішно перераховано кошти на платіжну картку 5168745145965189 на суму 12000 грн., номер транзакції в системі іPay.ua – 656209036 (а.с.68).
Згідно повідомлення вих.№28-11/25/Л від 05.12.2025, ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» підтверджує зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором №5323913 в сумі 12000 грн., право вимоги за яким було передано ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відповідно до договору факторингу №28-11/25/Л від 28.11.2025 (а.с.69).
Згідно розрахунку заборгованості здійсненого «ЛІНЕУРА Україна» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5323913 від 17.02.2025, станом на 28.11.2025 становить 43533,74 гривень, з яких: 11999,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25533,76 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами; 6000 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.8-12).
28.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №28-11/25/Л відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.14-17).
Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №28-11/25/Л від 28.11.2025 та Реєстру боржників до Договору факторингу №28-11/25/Л від 28.11.2025 встановлено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5323913 в сумі 43533,74 гривень, з яких: 11999,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25533,76 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами; 6000 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.26-28).
Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого позивачем заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5323913 від 17.02.2025, станом на 13.02.2026 складає: 52083,72, з яких: 11999,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25533,76 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 8549,98 грн. - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості; 6000 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафом (а.с.13).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
У силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором 72830.
Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору та додаткової угоди на таких умовах.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору №5323913 від 17.02.2025.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Матеріалами справи також підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем.
Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №5323913 від 17.02.2025 підлягає стягненню на користь ТОВ «Факторинг Партнерс».
Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості та процентів за кредитом в строки, передбачені умовами кредитного договору, та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та заборгованості за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за пенею та/або штрафами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати пеню/штрафи в розмірі 6000,00 грн., від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення таких.
Відтак, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №5323913 від 17.02.2025 в розмірі 46083,72 грн., з яких: 11999,98 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 25533,76 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 8549,98 грн. - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2355,70 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,40 х 46083,72 / 52083,72 = 2355,70).
Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 16000,00 грн.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Судом встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. 
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 гривень позивачем надано витяг з акту №27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, відповідно до якого вартість послуг, які надавались, складається з наступного: надання усної консультації з вивчення документів – 2 год., вартістю 4000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 4 год., вартістю 12000,00 грн. Разом – 16000 грн. 
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).
Проаналізувавши подані позивачем документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Судом встановлено, що у цьому провадженні судові засідання не відбулися, оскільки суд розглядав позов в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і без проведення судового засідання. Спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; складання позовної заяви не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява має 5 аркушів та в своїй більшості містить посилання на норми закону, з урахуванням обставин справи, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 46083,72 грн., отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3539,20 грн. (4000 х 46083,72 / 52083,72), що пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 264-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371) суму заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5323913 від 17.02.2025 в розмірі 46083 (сорок шість тисяч вісімдесят три) гривні 72 (сімдесят дві) копійки, з яких: 11999 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 25533 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 76 (сімдесят шість) копійок - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 8549 (вісім тисяч п`ятсот сорок дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371), судовий збір в сумі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3539 (три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок.
В іншій частині позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 02 липня 2026 року.

Суддя Р.В. Швець