Справа №442/1982/26 
Провадження №2/442/1182/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
02 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,
з участю секретаря судового засідання Лесович О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 442/1982/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, 
встановив :
Позивачка звернулася з позовом до відповідача, просить стягнути з останнього борг за договором купівлі-продажу від 13.11.2025 за період з 02.02.2026 по 09.03.2026 в розмірі 23315,90 гривень та пеню в розмірі 1632,11 гривень.
На підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 13.11.2025 року, уклали попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме: марки: FIAT, модель: DUCATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір: білий, рік випуску: 2003 р., номер шасі НОМЕР_2 , загальний легковий седан.
Відповідно до даного попереднього договору сторони домовилися укласти Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу до 23 жовтня 2026 року. Також сторони узгодили між собою, що вартість транспортного засобу становить 189 000 грн., що еквівалентно 4500 доларів США. Пунктом 2.2.3. Попереднього договору зазначено, що Покупець (відповідач) зобов`язаний щотижня, кожного понеділка, сплачувати Продавцю (позивачу) грошову суму в гривнях, що на день проплати становитиме еквівалент у розмірі 90 доларів США. Однак, відповідач виконав дане зобов`язання лише частково.
Станом на 09 березня 2026 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 23 315, 90 грн. Крім цього, згідно з п. 2.2.6. Попереднього договору сторонами передбачена пеня, яку Покупець сплачує в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день заборгованості. Відповідно до розрахунку 1 % штрафу, станом на 09 березня 2026 року, відповідачу нараховується штраф у розмірі 1632,11 грн.

18.03.2026 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.
Ухвалою від 26.03.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін 15.04.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.
У зазначений в ухвалі строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.
15.04.2026 розгляд справи відкладено на 04.05.2026 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.
04.05.2026 розгляд справи відкладено на 02.06.2026 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Суд встановив, що 13.11.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу.
Відповідно до п.1.2 Предметом Основного договору буде транспортний засіб, який має такі ідентифікаційні ознаки і характерні особливості: марка: FIAT, модель: DUCATO, рестраційний номер: НОМЕР_3 , колір: білий, рік випуску: 2003, номер шасі: НОМЕР_4 , особливі відмітки: СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН. Транспортний засіб належить Продавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 4651, дата ресстрації: 25.05.2024 року, дата першої реєстрації в Україні 12.09.2006 року.
Відповідно до п.1.5. Сторони домовилися укласти Основний договір у строк до 23 жовтня 2026 року.
Відповідно до п.1.6 Істотна умова основного Договору: "Продавець зобов?язується передати транспортний засіб у власність Покупцю, вартістю 189 000 грн. (сто вісімдесят дев?ять тисяч) гривень, що еквівалентно сумі - 4 500 (чотири тисячі п?ятсот) доларів США, згідно з комерційним курсом станом на 13.11.2025 року (42 гривні за 1 долар США).
Відповідно до п. 1.7. Продавець стверджує, що на момент підписання Сторонами цього договору, транспортний засіб не є проданим, переданим у користування іншим особам, у заставі, під арештом не перебуває, судових справ щодо нього не ведеться, будь-яких інших відомих йому прав третіх осіб на ньому немас.
Відповідно до п. 1.8. Продавець зобов?язується під час дії цього договору не відчужувати транспортний засіб на користь третіх осіб, не передавати його в оренду, заставу та не обтяжувати його будь-якими іншими зобов?язаннями перед третіми особами.
Відповідно до п. 2.1. На підтвердження дійсних намірів Сторін в укладенні Основного договору, Покупець передає Продавцю грошові кошти в сумі 7 350 (сім тисяч триста п?ятдесят) гривень, що еквівалентно сумі - 175 (сто сімдесят в?ять) доларів США, згідно з комерційним курсом станом на 13.11.2025 року (42 гривні за 1 долар США), а Продавець своїм підписом під цим договором підтверджує отримання таких коштів.
Відповідно до п. 2.2. Сторони домовилися здійснювати розрахунок за транспортний засіб до укладення Основного договору на наступних умовах:
2.2.1. Строк протягом якого буде здійснюватися розрахунок за транспортний засіб з 06
листопада 2025 року по 23 жовтня 2026 року.
2.2.2. Сума, яка підлягає до сплати становить різницю між сумою зазначеною в п. 1.6. та в п.2.1., а саме 181 650 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот п?ятдесят) гривень, що еквівалентно сумі - 4 325 (чотири тисячі триста двадцять п?ять) доларів США, згідно з комерційний курсом станом на 13.11.2025 року (42 гривень за 1 долар США).
2.2.3. З 06 листопада 2025 року по 23 жовтня 2026 року, щотижня, кожного понеділка, Покупець сплачуватиме Продавцю, грошову суму в гривнях, що на день проплати становитиме еквівалент у розмірі 90 (дев?яносто) доларів США.
2.2.4. Підтвердженням сплати сум зазначених в п.2.2.3, буде письмовий напис довільного змісту та особистий підпис здійснений Продавцем (або його представником) на останній сторінці цього Договору.
2.2.5. За несвоєчасне внесення платежів зазначених в п. 2.2.3 Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день такого прострочення.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по попередньому договору купівлі-продажу транспортного засобу від 13.11.2025 вбачається, що ОСОБА_2 повністю не здійснив оплату 02.02.2026, 16.02.2026, 23.02.2026, 02.03.2026, 09.03.2026, що сумарно становить 540 доларів США., що станом на 09.03.2026 становить 23315.90 грн.
З розрахунку розміру штрафу 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення вбачається, що станом на 09.03.2026 нарахований 1% штрафу ОСОБА_2 від суми заборгованості за кожен день прострочення складає 1632,11 грн.
Однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, що стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Суд встановив, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасного внесення щотижневих платежів, унаслідок чого утворилась заборгованість у заявленому позивачем розмірі.
Суд враховує, що відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України — гривні, однак сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за відповідним курсом валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.
Правова позиція щодо можливості визначення у договорі грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц, у якій зазначено, що цивільне законодавство не забороняє визначення у договорі грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті, а виконанню підлягає сума у гривнях, визначена відповідно до умов договору та положень ст. 533 ЦК України.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц зроблено висновок, що погодження сторонами валютного еквіваленту платежу та його визначення за курсом на день платежу відповідає принципу свободи договору та не суперечить вимогам чинного законодавства.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів сплати заборгованості або спростування наданого позивачем розрахунку, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог у частині стягнення основного боргу.

Відповідно до платіжної інструкції від 10.03.2026 ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1331.20 грн.
Беручи до уваги те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, як і не надав доказів належного виконання ним умов кредитного договору, суд вважає позов підставним, а відтак, такий слід задоволити.
Керуючись статтями 12,13,18,76,81, 263-265 ЦПК, статтями 625,1046,1047,1048,1050 ЦК України, суд
ухвалив:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за за договором купівлі-продажу від 13.11.2025 за період з 02.02.2026 по 09.03.2026 в розмірі 23315,90 гривень та пеню в розмірі 1632,11 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331,20 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Нагірна О.Б.