Справа № 559/5142/25 
Провадження № 1-кп/559/84/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м.Дубно
Дубенський міськрайоннийсуд Рівненської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно кримінальне провадження за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Таллінн, Естонія, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри ОСОБА_5 , а саме: постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.07.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 5 днів, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.06.2025 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП -у виді адміністративного арешту строком 10 днів, належних висновків для себе не зробив і продовжив вчиняти домашнє насильство стосовно своєї сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, ОСОБА_4 30 червня 2025 року близько 20 години, перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив щодо своєї сестри ОСОБА_5 , дії психологічного та фізичного насильства, а саме нецензурно висловлювався, кричав, словесно погрожував фізичною розправою, ображав, шарпав за руки та за одяг, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, вразливості, фіксованості на сімейних емоційно-негативних переживаннях, підвищеного рівня ситуативної тривожності, відсутності повноцінного відпочинку, почуттів приниженої гідності та образи. 
Окрім цього, ОСОБА_4 09 листопада 2025 року близько 19 год. 37 хв. перебуваючи за місцем спільного проживання з своєю сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив щодо своєї сестри ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, а саме використовуючи ненормативну лексику словесно ображав останню, погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, вразливості, фіксованості на сімейних емоційно-негативних переживаннях, підвищеного рівня ситуативної тривожності, відсутності повноцінного відпочинку, почуттів приниженої гідності та образи.
ОСОБА_4 своїми діями, що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджував усі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що між ним та сестрою часто виникали конфліктні ситуації, в ході яких він обзивав її нецензурними словами, принижував та шарпав за одяг, за що працівники поліції складали відносно нього адміністративні протоколи. У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив свої дії та просив суворо не карати. 
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, так як учасником судового процесу бути не бажає. Не заперечує проти розгляду кримінального провадження відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, наявність чи відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного. При цьому, суд зазначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжує покарання - є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю. 
ОСОБА_4 не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. За місцем проживання скарг від сусідів на нього не надходило, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, однак з 21.08.2019 перебуває під наглядом лікаря-нарколога. Згідно досудової доповіді органу пробації має середні ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, а виправлення можливе без ізоляції. 
Беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, суд робить висновок, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст.126-1 КК України, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення. При цьому, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки згідно ст.59-1 КК України.
Окрім того, за п.10 ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст. 24, ч.1,2, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» направлення кривдника на проходження програми для кривдників є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству терміном від 3 до 12 міс, суд має право направити на таку програму, а відповідальним суб`єктом за її виконання, організацію і забезпечення проходження кривдником є, зокрема, орган місцевого самоврядування. Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то в інтересах потерпілої від цього злочину одночасно застосовує до ОСОБА_4 обмежувальні заходи згідно ст.91-1 КК України терміном на 3 місяці та направляє останнього на проходження програми для кривдників, організувати яку необхідно органу місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.59-1, 126-1 КК України, ст.349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.
На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: 
-проходження програми для кривдників, терміном на 3 (три) місяці, виконання якої покласти на Дубенську міську раду Рівненської області.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1