Справа №295/774/26
Категорія 75
2/295/1783/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі 
Головуючої судді Воробйової Т.А., 
за участі секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» 
про визнання трудових відносин припиненими,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими трудові відносини, які виникли на підставі наказу №051-к від 11.08.2021, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 14.11.2025.
Позов обґрунтовано тим, що з 11.08.2021 на підставі наказу №051-к ОСОБА_1 було прийнято на роботу в ТОВ «Лібра ТК» на посаду інженера-електроніка на умовах безстрокового трудового договору. З листопада 2025 року позивач у ТОВ «Лібра ТК» не працює та заробітну плату не отримує, так як трудові відносини між ним та відповідачем фактично припинені, однак до даного часу ОСОБА_1 не звільнений. 01.11.2025 на юридичну адресу відповідача, рекомендованим листом 1002504020270, позивач направив заяву від 31.10.2025 з проханням звільнити його з роботи за власним бажанням. Відповідно до трекінгу поштового відправлення 1002504020270, зазначена заява відповідачем отримана, але після спливу строку попередження (двох тижнів) з дня подачі зазначеної вище заяви, в порушення прав позивача на припинення трудових відносин і звільнення з роботи з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, відповідач жодних дій щодо цього не вчинив, наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи не видав. Враховуючи вказане, трудові відносини між позивачем та ТОВ «Лібра ТК» на даний час не тривають. Те, що трудові відносини позивача з ТОВ «Лібра ТК» не припинені, має безпосередній вплив на право ОСОБА_1 на працю, яке він бажав би реалізувати шляхом працевлаштування на іншу роботу, в чому позивач зараз обмежений за умови неприпинення трудових відносин з відповідачем, тому позивач вимушений звертатися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Інших заява по суті справи до суду не надійшло.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій вказано, що позивач позов підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Відповідно до частин першої та другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи.
Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до копії наказу (розпорядження) керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» Гончарук С.Л. №51-к від 11.08.2021, ОСОБА_1 з 12.08.2021 був прийнятий на роботу до Житомирського відділу на посаду інженера-електроніка (а.с. 34, 39).
01.11.2025 ОСОБА_1 направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» заяву від 31.10.2025, у якій просив звільнити його з посади інженера-електронікаЖитомирського відділу за власним бажанням (а.с. 18).
Заява ОСОБА_1 була направлена на адресу ТОВ «Лібра ТК» - м. Дніпро, вул. Філософська, 84, кім. 214, рекомендованим листом з описом вкладення №1002504020270, що підтверджується накладною АТ «Укрпошта» та копією вкладення до листа (а.с. 35).
Згідно з даними сайту АТ «Укрпошта», поштове відправлення №1002504020270 було вручене одержувачу 18.11.2025 (а.с. 20).
За даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5, ОК-7, дані про нарахування доходу ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальність «Лібра ТК» з травня 2025 року відсутні (а.с. 7-17).
Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 21 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом частини четвертої статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю є й право бути звільненим.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Нормами частини першої статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. 
З матеріалів справи вбачається, що у заяві про від 31.10.2025 ОСОБА_1 просив звільнити його із займаної посади за частиною першою статті 38 КЗпП України (з ініціативи працівника).
Заява про звільнення від 31.10.2025 направлялась позивачем на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та отримана роботодавцем 18.11.2025.
Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
Ухилення відповідача від вчинення дій, спрямованих на оформлення припинення трудових відносин, не може ставити позивача у становище, за якого він усупереч власній волі та всупереч статті 43 Конституції України залишався б у трудових відносинах безстроково.
Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси у спосіб, визначений законом або договором, а у разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У ситуації, коли роботодавець ухиляється від оформлення припинення трудових відносин, ефективним способом захисту порушеного права працівника є визнання трудових відносин припиненими. Такий підхід узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду.
Отже, право позивача на звільнення з роботи за власним бажанням, передбачене частиною першою статті 38 КЗпП, та право щодо вільного вибору праці є порушеним.
Таким чином, ТОВ «Лібра ТК» не виконало вимогу трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача з посади інженера-електроніка Житомирського відділу, тобто відповідач порушив право позивача на припинення трудових відносин, тому позов про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Лібра ТК» припиненими з 14.11.2025 на підставі частини першої статті 38 КЗпП України є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Судові витрати, згідно зі статтею 141 ЦПК України, покладаються на відповідача, з урахуванням задоволення позову.
Оскільки відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню на користь держави.
Керуючись статтями 3, 10-13, 76-81, 141, 142, 206, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,- 

в и р і ш и в:
Позов задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини, які виникли на підставі наказу №051-к від 11.08.2021, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України з 14.11.2025.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» на користь держави судовий збір у сумі 1331,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» (м.Дніпро, вул. Філософська, 84, кім. 214, код ЄДРПОУ 41656726).

Суддя Т.А. Воробйова