ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/1205/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
Желіка М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А. 
розглянув апеляційну скаргу Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області
на рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2025 (повне рішення складено 12.12.2025, суддя Коссак С.М.)
у справі № 914/1205/25
за позовом Керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави в особі
позивача-1 Львівської районної державної адміністрації Львівської області, м. Львів
позивача-2 Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, м. Київ
до відповідача Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області, с. Сороки-Львівські, Львівський район, Львівська область
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області
третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Концерн радіозв`язку, радіомовлення та телебачення України
про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

За участю представників:
від прокуратури – Бучко Р.В. 
від позивача-1 – не з`явився 
від позивача-2 –  Огнівенко П.П. 
від відповідача – Шевцов С.О. (в режимі відеоконференцзв`язку), Думич Н.Б. 
від третьої особи-1 – Старий Р.А. 
від третьої особи-2 – Фединець В.М.

Господарський суд Львівської області у рішенні від 02.12.2025 ухвалив: - задоволити позов Керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави в особі позивача-1 Львівської районної державної адміністрації Львівської області, позивача-2 Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; - витребувати з комунальної власності Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області на користь держави в особі Львівської районної державної адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером 4623686900:03:000:0580 площею 51,1358 га у с. Муроване Львівського району Львівської області; - стягнути з Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області на користь Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони 141 243,56 грн судового збору.
Не погодившись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2025 у справі № 914/1205/25 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 01.01.2026, склад колегії з розгляду справи № 914/1205/25 визначено: головуюча суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Бойко С.М. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області, поданою на рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2025 у цій справі.
03.02.2026 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 914/1205/25. 
У зв`язку з відпусткою судді члена колегії Бойко С.М., розпорядженням Керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 55 від 30.03.2026, з метою розгляду апеляційної скарги, проведено автоматизовану заміну складу суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026 призначено колегію суддів у складі: головуючого судді Орищин Г.В, суддів Галушко Н.А. та Желіка М.Б.
При ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд виходив з того, що спір виник у зв`язку з порушенням права державної власності на земельну ділянку, на якій розміщені об`єкти державної власності, при цьому відсутність її кадастрової реєстрації як окремого об`єкта не позбавляє державу права на захист. На підставі досліджених доказів, зокрема висновку земельно-технічної експертизи, судом встановлено, що земельна ділянка, зареєстрована за відповідачем, повністю накладається на ділянку державної форми власності, а фактичне користування відповідає правовстановлювальним документам. Суд визнав необґрунтованими заперечення відповідача та встановив його недобросовісність, оскільки той був обізнаний про право держави, але здійснив реєстрацію права комунальної власності без належних правових підстав. Враховуючи, що держава не відчужувала спірну ділянку та не відмовлялася від неї, а також з огляду на характер порушення, суд визначив належним та ефективним способом захисту віндикаційний позов і дійшов висновку про необхідність витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідача на користь держави з метою повного відновлення порушеного права власності.
Відповідач в апеляційній скарзі, зокрема, зазначив, що:
- повноваження прокурора щодо представництва інтересів держави в суді є винятковими та субсидіарними і можуть реалізовуватися лише за наявності чітко визначених законодавством підстав. Звернення прокурора до суду без обґрунтування цих підстав та без надання належних доказів їх наявності суперечить приписам ст.23 ЗУ «Про прокуратуру». В даному випадку, прокурор звернувся до суду в інтересах держави, фактично пред`явивши позов державі (в особі територіальної громади Мурованської сільської ради), що призвело до збігу позивача та відповідача в одній особі та унеможливило наявність спору. Таким чином, оскільки прокурор не обґрунтував відсутність або неналежність захисту інтересів держави відповідним органом, поданий позов є необґрунтованим і підлягає залишенню без задоволення;
- предметом спору є повернення у державну власність земельної ділянки, площею 51,1358 га, розташованої в с. Муроване Львівського району, яка зареєстрована у комунальній власності Мурованської сільської ради. Ділянка надавалася під будівництво приймально-передавального радіоцентру та згодом увійшла до сфери управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Суд першої інстанції спирався на висновок експерта № 75/24 щодо конфігурації та фактичного користування земельною ділянкою, але висновок експерта був обмежений наданими замовником матеріалами без виїзду на місце та без додаткових документів, а клопотання про повторну земельно-технічну експертизу суд відхилив. Відтак, суд першої інстанції не мав достатніх доказів для висновку, що спірна ділянка є частиною раніше переданої державній структурі земельної ділянки площею 58,48 га;
- Верховна Рада у 2023 році утворила Львівський район, до якого увійшла Мурованська сільська громада; Львівська районна державна адміністрація керує землями державної власності на території району, а Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України має право отримувати ділянки для обслуговування своїх об`єктів. Земельна ділянка у селі Муроване, площею 58,48 га, ще з 1945 року була надана під радіоцентр, проте на час розгляду справи у суді першої інстанції вона перебувала у комунальній власності Мурованської сільської ради. Прокуратура стверджує про порушення інтересів держави, але фактичне порушення прав Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України документально не підтверджено, а позов поданий центральним органом замість Львівської філії та узгодження питання оформлення речового права на спірну земельну ділянку з Мурованською сільською радою, тому підстав для судового втручання у власність громади немає;
- Господарський суд Львівської області помилково визнав, що відповідач знав про права позивача на спірну земельну ділянку та нерухомість на ній, не надавши належної оцінки доказам і не встановивши фактів щодо протиправності дій Мурованської сільської ради при реєстрації права власності; законодавство передбачає, що способи захисту цивільних прав, зокрема віндикаційний позов для захисту права власності, мають бути правомірними та ефективними, а для їх задоволення необхідно довести порушення прав власника на володіння, користування і розпорядження майном, чого суд першої інстанції не зробив; при цьому прокурор неодноразово звертався з аналогічними позовами в інтересах різних позивачів, що свідчить про можливе зловживання процесуальним правом, а надані докази не підтверджують, що спірна земельна ділянка площею 51,1358 га є частиною більшої ділянки та перебуває у фактичному користуванні позивача.
Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, прокуратурою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено таке: 
- прокурором у позовній заяві детально викладено всі дії щодо дотримання ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», зокрема, стосовно незаконного заволодіння Мурованською сільською радою спірною земельною ділянкою, що завдало шкоди державним інтересам у сфері управління земельними ресурсами та функціонування державних об`єктів нерухомого майна, підпорядкованих Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Львівська районна державна адміністрація, будучи уповноваженим органом, не вжила жодних заходів для захисту державних інтересів, що підтверджує її бездіяльність та надає підстави для прокурорського представництва;
- твердження відповідача щодо «спору держави проти держави» є необґрунтованими, оскільки Мурованська сільська рада не є органом державної влади, а майно громади не є державною власністю. З огляду на наведене, рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2025 у справі № 914/1205/25 є законним, а апеляційна скарга Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області від 31.12.2025 не підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 263 ГПК України, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено таке:
- законодавство України чітко розмежовує комунальну та державну власність, визначає самостійність органів місцевого самоврядування та їхні повноваження у межах територіальних громад, а право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку, зберігається до приведення прав у відповідність із чинним законодавством. Спірна земельна ділянка площею 51,1358 га неправомірно зареєстрована як комунальна, тоді як будівлі та решта ділянки перебувають у державній власності, тому висновок відповідача про «збіг у одній особі позивача та відповідача» не відповідає фактичним і правовим обставинам справи;
- земельна ділянка, розташована в с. Муроване Львівської області, разом із розміщеними на ній будівлями була передана Львівському обласному управлінню зв`язку на підставі постанови виконавчого комітету Львівської районної ради депутатів трудящих № 483 від 10.06.1945 та постанови бюро Львівського обкому КП(б)України від 02.07.1945. У подальшому, на базі зазначених об`єктів було створено Львівський обласний радіоцентр та його правонаступників. У результаті проведених реорганізацій і через систему Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ) відповідне майно було передано до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, яка з часу затвердження акта приймання-передачі здійснює оперативне управління майном, розташованим на спірній земельній ділянці. Зазначені обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідними нормативно-розпорядчими актами. За таких обставин, дії відповідача щодо оформлення та державної реєстрації земельної ділянки, площею 51,1358 га, порушують інтереси держави, створюють перешкоди для належного виконання Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України покладених на неї функцій, зокрема в умовах воєнного стану, а також свідчать про ігнорування попередніх законних звернень Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області щодо проведення інвентаризації та належного оформлення прав на зазначену земельну ділянку, на які було отримано відмову;
- твердження відповідача про покладення судом першої інстанції вирішальної ваги лише на висновок експерта №?75/24 від 15.10.2024 є хибними, оскільки у матеріалах справи наявні документи, що підтверджують законне володіння і користування земельною ділянкою Львівським обласним управлінням зв`язку, Концерном РРТ та Держспецзв`язком з 1945 року. Твердження про обмежене надання експерту графічних матеріалів не відповідає дійсності, оскільки йому були надані топографічні дані та інші документи, що зафіксовано у висновку; заяви відповідача про необхідність доведення права власності на майно є безпідставними, оскільки спірна ділянка площею 51,1358?га була сформована із державної земельної ділянки площею 58,48?га на підставі постанов 1945?року, зареєстрована за Мурованською сільською радою, на ній розташоване державне військове майно, що підтверджується Державним реєстром речових прав; 
- суд першої інстанції з дотриманням положень ЦК України та ЗК України щодо заявленого віндикаційного позову обґрунтовано встановив недобросовісні дії відповідача при реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, а рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2025 у справі №?914/1205/25 є законним і обґрунтованим.
Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області також подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема зазначено, що Управління в повному обсязі підтримує позицію Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, як центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом, яка відображена у її відзиві на апеляційну скаргу; вважає апеляційну скаргу Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області необґрунтованою та безпідставною, а рішення першої інстанції від 02.12.2025 у даній справі законним та ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу Львівська районна державна адміністрація Львівської області зазначила наступне:
- внаслідок незаконного оформлення Мурованською сільською радою права власності на спірну земельну ділянку відбулося її фактичне вибуття з державної власності, що завдало шкоди майновим, публічним та функціональним інтересам держави, зокрема порушено можливість контролю державного органу – Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України – над об`єктами державної власності, порушено порядок управління землями державної власності та ускладнено виконання завдань у сфері спеціального зв`язку та інформаційної безпеки. Матеріали справи досліджені судом першої інстанції, включають державні акти на землю, документи про правонаступництво, листи та управлінські документи Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також рішення органів місцевого самоврядування про незаконне оформлення земельної ділянки, що підтверджує наявність порушень і обґрунтовує висновки суду щодо шкоди державним інтересам;
- суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що Львівська районна державна адміністрація є належним органом, уповноваженим здійснювати розпорядження земельними ділянками державної власності у межах населених пунктів та, що у спірних правовідносинах мало місце порушення інтересів держави у вигляді незаконного вибуття земельної ділянки з користування органу виконавчої влади та її подальшої реєстрації за органом місцевого самоврядування. Прокурором дотримано вимог ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», повідомлено уповноважений орган про порушення та вжито заходів для їх усунення. Апелянт необґрунтовано стверджує про «спір держави з державою», оскільки Мурованська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що розпоряджається комунальною власністю, яка не належить державі; твердження апеляційної скарги щодо відсутності повноважень Львівської районної державної адміністрації та участі прокурора є безпідставними;
- суд першої інстанції встановив, що спірна земельна ділянка перебуває у державній власності та у сфері управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а її незаконне вибуття та перехід до Мурованської сільської ради порушує інтереси держави, підтверджуючи правомірність втручання прокурора; доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених фактів і не підлягають задоволенню.
Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.
В дане судове засідання з`явились прокурор і представники позивача-2, відповідача та третіх осіб, які підтримали доводи та заперечення щодо апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази в сукупності з апеляційною скаргою та відзивами на неї, судова колегія встановила наступне: 
На підставі постанови виконавчого комітету Львівської районної ради депутатів трудящих № 483 від 10.06.1945, а також постанови обласного виконавчого комітету та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, Львівському обласному управлінню зв`язку було надано земельну ділянку площею 58,48 га разом із розташованими на ній будівлями, що знаходиться на території села Муроване Пустомитівського району Львівської області. 
Вказана земельна ділянка була відведена з метою будівництва приймально-передавального радіоцентру державного підприємства «Львівський обласний радіотелевізійний передавальний центр», який на той час належав до сфери управління Народного комісаріату зв`язку.
Наказом Державного комітету України по зв`язку від 04.10.1991 № 102 «Про створення Концерну РРТ», утворено Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення. 
Надалі, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 20.07.2006 № 751 «Про реорганізацію підприємств, що входять до складу Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення» державне підприємство «Львівський обласний радіотелевізійний передавальний центр» було реорганізовано шляхом приєднання до Концерну як відокремленого підрозділу (філії). При цьому, Концерн визначено правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованого підприємства.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 901-р Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення було передано зі сфери управління Міністерства транспорту і зв`язку України до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
16.12.2020 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», була утворена Львівська районна державна адміністрація. У зв`язку з широкомасштабним вторгненням росії 24.02.2022, у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 за № 68/2022 “Про утворення військових адміністрацій”, вона набула статусу військової адміністрації. Пунктом 3 цього розпорядження встановлено, що юрисдикція районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених постановою Верховної Ради України від 17.07.2020, поширюється на всю територію відповідних новоутворених районів.
Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16.02.2021 № 82 «Про передачу державного майна із закріпленням на праві оперативного управління» з господарського відання Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення було вилучено державне майно та передано на баланс Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області із закріпленням на праві оперативного управління з дня затвердження акта приймання-передачі. До складу переданого майна увійшли: будівля гаража (літера «Г») площею 291,3 кв. м; будівля антенного павільйону (літера «М») площею 13,0 кв. м; будівля павільйону (літера «Л») площею 21,1 кв. м; будівля компресорної станції (літера «Н») площею 29,7 кв. м. Вказане також підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 2021 рік із зазначенням реєстраційних номерів об`єктів.
Рішенням Мурованської сільської ради від 02.02.2023 № 1282 було надано дозвіл на проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання відповідної технічної документації щодо інвентаризації земель на території Мурованської сільської ради стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 60 га.
Матеріали технічної документації, розробленої на підставі зазначеного рішення, підтверджують, що об`єктом інвентаризації була земельна ділянка, на якій розміщувалася радіостанція Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (та її територіальних органів). За результатами проведеної інвентаризації було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 4623686900:03:000:0580 площею 51,1358 га.
10.08.2023 Мурованська сільська рада подала заяву про державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Постановою Верховної Ради від 23.08.2023 «Про утворення та ліквідацію районів» утворено у Львівській області: Львівський район (з адміністративним центром у місті Львів) у складі територій Бібрської міської, Великолюбінської селищної, Глинянської міської, Городоцької міської, Давидівської сільської, Добросинсько-Магерівської селищної, Жовківської міської, Жовтанецької сільської, Зимноводівської сільської, Кам`янка-Бузької міської, Комарнівської міської, Куликівської селищної, Львівської міської, Мурованської сільської, Новояричівської селищної, Оброшинської сільської, Перемишлянської міської, Підберізцівської сільської, Пустомитівської міської, Рава-Руської міської, Сокільницької сільської, Солонківської сільської, Щирецької селищної територіальних громад, що затверджені Кабінетом Міністрів України (п.13).
10.10.2023 Мурованською сільською радою територіальної громади Львівського району Львівської області зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2024 (інформаційна довідка № 371002737), земельна ділянка площею 51,1358 га з кадастровим номером 4623686900:03:000:0580 зареєстрована на праві власності за Мурованською сільською радою територіальної громади Львівського району Львівської області.
З відповіді Львівської районної державної адміністрації на лист прокуратури від 06.02.2025 № 30.54/02-749вих-25 (зареєстр. 12.02.2025 за № 130-1566/0/1-25) вбачається, що станом на дату її надання, з врахуванням положень Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», у зв`язку з набуттям додаткових повноважень щодо реалізації заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», а також за відсутності інформації про вчинення Мурованською сільською радою дій, що суперечать вимогам чинного законодавства, заходи щодо захисту інтересів держави не вживалися. Разом з тим зазначено, що Львівська районна державна адміністрація має намір підтримати здійснення прокуратурою представницьких повноважень у суді з метою забезпечення належного захисту інтересів держави та дотримання вимог чинного законодавства.
Листом від 14.04.2025 прокуратура повідомила Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про застосування представницьких заходів відповідно до ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», у зв`язку з нездійсненням уповноваженим органом держави самостійного судового захисту.
Матеріали справи містять висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 15.10.2024 № 75/24, виконаної за зверненням Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області. На вирішення експерта були поставлені такі питання:
- яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с.Муроване Львівського району Львівської області та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проєкту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року?
- чи відповідають конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКЗ зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с. Муроване Львівського району Львівської області та, щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проєкту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року, конфігурації, промірам та площі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України? Чи відповідає фактичне землекористування правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельну ділянку та нормативно-правовим актам?
- які об`єкти нерухомого майна розміщені на даний час на земельній ділянці, що була надана згідно з постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 та передана Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів та, щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проекту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року? Якщо є, яка конфігурація, проміри та площа їх та кому вони належать (на праві власності або користуванні, господарського відання, оперативного управління)?
- чи накладається земельна ділянка, що була надана згідно з постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 та передана Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів та щодо якої встановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проєкту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року, із земельною ділянкою з кадастровим номером 4623686000:03:000:0580, щодо якої було прийнято рішення Мурованської сільської ради від 02.02.2023 № 1282 та вчинені заходи Мурованською сільською радою по реєстрації права власності за Мурованською сільською територіальної громади Львівського району Львівської області? Якщо так, яка конфігурація, проміри та площа накладення?
За результатами дослідження зроблено такі висновки:
- конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 було постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКЗ (зв`язку) у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с.Муроване Львівського району Львівської області та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проєкту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року, висвітлено в зображенні 5, зображенні 6 в дослідницькій частині висновку експерта та додатках № 1 та № 2 до висновку експерта;
- конфігурації, проміри та площі земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 було постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКЗ (зв`язку) у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с.Муроване Львівського району Львівської області та щодо якого постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проекту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки, Львівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року відповідають конфігурації, промірам та площі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а фактичне землекористування відповідає правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельну ділянку та нормативно-правовим актам, ст. 84, 92 Земельного кодексу України, тощо;
- згідно наданих на дослідження матеріалів встановлено наявність нерухомого майна на час проведення експертизи на земельній ділянці, що була надана згідно з постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 та передана Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проєкту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року, перелік якого надано в питанні № 3 дослідницької частину висновку експерта. Встановлення конфігурації, промірів, площ та приналежності об`єктів нерухомості зазначених вище (на праві власності або користуванні, господарського відання, оперативного управління) - в даному випадку, не входить в компетенцію експерта;
- земельна ділянка з кадастровим номером 4623686900:03:000:0580, щодо якої було прийнято рішення Мурованської сільської ради від 02.02.2023 № 1282 та вчинені Мурованською сільською радою заходи по реєстрації права власності за Мурованською сільською радою територіальної громади Львівського району Львівської області, накладається на земельну ділянку, що була надана згідно з постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 та передана Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, з врахуванням проєкту роздержавлення і приватизації земель агроспілки «Нива» Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 1996 року. Площа накладення становить 51,1358 га, відсоток накладення - 100%.
Крім того, до матеріалів справи долучено висновок судової земельно-технічної експертизи від 27.07.2020 № 7034/156, проведеної на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 20.11.2019 у справі № 914/190/19 за позовом Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про визнання права користування на земельну ділянку.
На вирішення експерта у межах зазначеної експертизи були поставлені наступні питання:
1. Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської райради депутатів трудящих від 10.07.1945 постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с. Муроване Пустомитівського району Львівської області та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945?
2. Чи відповідають конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської Райради депутатів трудящих від 10.07.1945 постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с. Муроване Пустомитівського району Львівської області та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, конфігурації, промірам та площі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України?
3. Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської райради депутатів трудящих від 10.07.1945 постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с. Муроване Пустомитівського району Львівської області та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945, необхідна для розміщення та обслуговування об`єктів з прилеглою до них територією державної форми власності з усією інфраструктурою, що передані Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення?
4. Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, яку постановою Виконкому Львівської райради депутатів трудящих від 10.07.1945 постановлено передати Львівському Обласному Управлінню НКС зв`язку у постійне користування для спорудження прийомного і передаючого радіоцентрів у с. Муроване Пустомитівського району Львівської області та щодо якої постановлено Об`єднану постанову Облвиконкому та бюро обкому КП(б)України від 02.07.1945?
За результатами експертизи зроблено такі висновки: 
- 1,2,4 питання не вирішувалися, у зв`язку з невиконанням п.5 ухвали Господарського суду Львівської області від 20.11.2019 в частині оплати; 
- щодо п.3 можливі наступні варіанти виділення земельних ділянок, необхідних для розміщення та обслуговування існуючих будівель і споруд, з інфраструктурою, що передані Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення в с. Муроване Пустомитівського району, Львівської області станом на час проведення дослідження (див. рис 8 і 9 дослідницької частини висновку):
Варіант 1. Земельна ділянка пл.1,5га, що має наступні розміри по периметру: 118,30;32,68; 24,74; 5,88; 2,52; 15,68; 39,88; 21,76; 39,67; 7,66; 25,42; 5,14; 42,73; 59,09; 11,48; 80,20.
Варіант 2. Земельна ділянка площею 2,000га, що має наступні розміри по периметру 67,33; 32,68; 24,74; 5,88; 2,52; 15,68; 39,88; 21,76; 39,67; 7,66; 25,42; 5,14; 42,73; 59,58; 11,16; 80,00; 150,53.
Обґрунтовуючи позов недобросовісністю набувача (відповідача) та порушенням інтересів держави, що полягає у незаконному вибутті із державної власності земельної ділянки, яка перебувала у постійному користуванні державного органу та фактично використовується у сфері управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, однак без належних правових підстав була зареєстрована як об`єкт комунальної власності за Мурованською сільською радою, з урахуванням встановленого накладення спірної ділянки на державну, прокурор звернувся до суду за захистом порушеного права.
Перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків: 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Абзацом 1 ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.
Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до абзаців 1-3 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Приписами ст. 17 ЗК України визначено повноваження державних адміністрацій у розпорядженні землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою. 
Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ для всіх потреб.
Отже, прокуратурою правильно визначено позивача-1 у справі - Львівську районну державну адміністрацію Львівської області.
Відповідно до п. 1, 5 Указу Президента України від 15.12.1999 № 1572/99 «Про систему центральних органів виконавчої влади», ст. 2, ч. 1 ст. 3, ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», а також п. 1 Положення про Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 411, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, та уповноваженим органом у сферах спеціального зв`язку, захисту інформації, кіберзахисту, криптографічного і технічного захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв`язку спеціального призначення та урядового фельд`єгерського зв`язку.
На Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України покладається забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізація державної політики у відповідних сферах, а також виконання інших завдань, визначених законом.
Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України в установленому порядку надаються земельні ділянки для розміщення адміністративних і господарських будівель, стаціонарних технічних засобів, інженерних споруд та інших об`єктів, необхідних для забезпечення діяльності її органів, підрозділів, установ, організацій і державних підприємств (ст.22 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України»).
Таким чином, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є органом, уповноваженим на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах щодо захисту інтересів держави у сфері забезпечення спеціального зв`язку та захисту інформації.
Доводи апелянта про недоведеність порушення прав Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна державної власності, закріплених за зазначеним органом на праві оперативного управління, що виключає можливість відокремлення земельної ділянки від функціонування відповідного державного майнового комплексу та свідчить про безпосереднє порушення інтересів держави у сфері управління цим майном.
Крім того, спірна земельна ділянка надана у користування зазначеному органу, а на її території розташовані об`єкти нерухомого майна державної власності.
Відтак, прокуратурою обґрунтовано визначено позивачем-2 у справі – Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України як орган, права та інтереси якого порушені у зв`язку з вилученням земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти державної власності.
Оцінюючи доводи апелянта щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави, колегія суддів виходить з того, що застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» пов`язується не лише з формальною наявністю або відсутністю уповноваженого органу, а насамперед із фактичним здійсненням таким органом захисту порушених або оспорюваних інтересів держави.
З матеріалів справи вбачається, що уповноважений орган (Львівська районна державна адміністрація) після отримання відповідного повідомлення прокурора не вчинив активних дій, спрямованих на судовий захист інтересів держави у спірних правовідносинах, обмежившись констатацією відсутності порушення та загальним зазначенням про можливість підтримання позову прокурора.
За таких обставин, у спірних правовідносинах наявна передбачена законом підстава для здійснення прокурором представництва інтересів держави у зв`язку з неналежним здійсненням захисту таких уповноваженим органом.
Доводи апелянта про наявність спору між державними органами не знайшли свого підтвердження, оскільки Мурованська сільська рада є органом місцевого самоврядування, який реалізує повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності територіальної громади, тоді як предметом спору є земельна ділянка, яка за своїм правовим режимом і походженням належить до земель державної власності та вибула з відповідного володіння поза волею держави.
Щодо доводів апелянта про зловживання прокурором процесуальними правами шляхом подання аналогічних позовів у різних справах, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт звернення прокурора до суду у межах різних правовідносин, спрямованих на захист інтересів держави, не свідчить про зловживання процесуальними правами, якщо кожен позов обґрунтований окремими фактичними та правовими підставами, що підлягають самостійному судовому дослідженню. Доказів недобросовісності або штучного формування спору апелянтом не надано.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).
Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. 15, 16 ЦК України).
Частиною 2 ст. 2 ЦК України передбачено, що одним із учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі ст. 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.
Згідно з наведеною нормою, власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених ЦК України.
Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.
Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).
Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов. Натомість, вимога про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
Виходячи зі змісту положень ст. 79-1 ЗК України та їх системного тлумачення у взаємозв`язку з нормами цивільного та земельного законодавства, формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав слід розуміти як правову процедуру індивідуалізації земельної ділянки (визначення її меж, площі та внесення відомостей до відповідних реєстрів), яка не ототожнюється з виникненням або припиненням права державної чи комунальної власності на землю. Відсутність кадастрового номера або незавершеність процедури формування земельної ділянки, як окремого об`єкта, не змінює її правової природи, як частини земель відповідної форми власності та не виключає можливості судового захисту порушеного права власника у разі фактичного вибуття такої частини земель із його володіння.
З огляду на це, доводи апелянта про неможливість витребування земельної ділянки у зв`язку з тим, що вона не була сформована як самостійний об`єкт цивільних прав у минулому, є безпідставними, оскільки формування земельної ділянки як об`єкта Державного земельного кадастру є юридичною процедурою, яка не може нівелювати або змінювати правовий режим земель, визначений законом та первинними актами надання земель.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, згідно з якою відсутність кадастрової реєстрації земельної ділянки або невизначеність її меж не є перешкодою для захисту права власності держави у разі встановлення факту фактичного зайняття земель та порушення правомочностей власника, зокрема у випадках незаконного вибуття частини земельного масиву з державної власності (постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 08.02.2023 у справі № 924/894/21).
Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка є частиною земельного масиву площею 58,48 га, який був наданий у постійне користування для потреб державного підприємства у сфері зв`язку, на якому розташовані об`єкти державної власності, що перебувають в оперативному управлінні Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наявність таких об`єктів нерухомого майна, їх державна реєстрація, а також безперервність правонаступництва у сфері управління відповідним майновим комплексом підтверджують, що спірна земельна ділянка не є ізольованим об`єктом, а становить функціонально та територіально пов`язану частину земельного комплексу державного значення.
Оцінивши висновок судової земельно-технічної експертизи від 15.10.2024 № 75/24 у сукупності з іншими доказами у справі, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 4623686900:03:000:0580 площею 51,1358 га накладається на земельну ділянку площею 58,48 га, яка була надана у постійне користування для потреб Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а фактичне землекористування Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у відповідній частині відповідає правовстановлювальним документам та матеріалам землеустрою.
Вказаний висновок узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, зокрема з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів державної власності, розташованих на спірній земельній ділянці та закріплених за органами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на праві оперативного управління, а саме: будівлі антенного павільйону, гаража, павільйону та компресорної станції, що підтверджує фактичне використання спірної території для забезпечення діяльності зазначеного органу.
Щодо доводів апелянта про недопустимість використання висновку судової земельно-технічної експертизи від 15.10.2024 № 75/24 з огляду на нібито обмеженість вихідних даних та відсутність виїзду експерта на місце, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не свідчать про недопустимість або недостовірність висновку експерта, а стосуються виключно методики дослідження, яка була визначена експертом у межах наданих матеріалів. Відповідно до ст. 98 ГПК України, висновок експерта оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, а не має наперед встановленої сили, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано поклав його в основу рішення разом з іншими письмовими доказами.
Водночас, інший висновок судової земельно-технічної експертизи від 27.07.2020 № 7034/156, на який посилається апелянт, не містить категоричних тверджень щодо відсутності накладення спірних земельних ділянок чи спростування встановлених у справі обставин, а викладені в ньому положення зводяться до визначення можливих варіантів формування земель для обслуговування окремих об`єктів нерухомого майна, що не спростовує встановленого судом першої інстанції факту накладення земельних масивів.
Таким чином, у сукупності з іншими доказами у справі, колегія суддів вважає доведеним факт перебування спірної земельної ділянки в межах земельного масиву, який належить до земель державної власності, а також факт її незаконного оформлення у комунальну власність без належних правових підстав.
Щодо доводів апелянта про відсутність належного обґрунтування недобросовісності набувача, колегія суддів зазначає таке:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач на момент вчинення дій щодо оформлення права комунальної власності на спірну земельну ділянку був обізнаний про існування об`єктів державної власності на відповідній території, їх функціональне призначення, а також про історичне надання земельного масиву для потреб державного органу у сфері зв`язку. Обізнаність відповідача про відповідні обставини підтверджується наявними у справі матеріалами землеустрою, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також зверненнями уповноважених органів державної влади щодо врегулювання правового статусу спірної земельної ділянки.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку вчинені за відсутності належної правової підстави та з усвідомленням наявності спору щодо правового режиму відповідної земельної ділянки, що виключає можливість кваліфікації такого набуття як добросовісного.
У зв`язку з цим, доводи апелянта щодо застосування положень ч.5 ст.390 ЦК України не підлягають врахуванню, оскільки спірні правовідносини пов`язані з витребуванням майна у особи, яка не може вважатися добросовісним набувачем у розумінні цивільного законодавства.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність усіх елементів для застосування способу захисту шляхом заявлення віндикаційного позову, а саме: належності майна державі, вибуття його з володіння поза її волею, перебування у фактичному володінні відповідача та відсутності правової підстави для такого володіння.
За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.
Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є своєчасне вирішення спорів, а дотримання розумних строків розгляду справи є однією з основних засад судочинства незалежно від форми її розгляду.
Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження визначається з огляду на обставини справи з урахуванням, зокрема, її складності, поведінки учасників процесу та органів державної влади, а також значення предмета спору для заявника (рішення у справах «Савенкова проти України», «Папазова та інші проти України»).
Розумність строків залежить від об`єктивної необхідності для вчинення процесуальних дій і прийняття рішень із врахуванням зазначених критеріїв.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення судового захисту.
Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні вимог апеляційної скарги Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області відмовити.
Рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2025 у справі № 914/1205/25 залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Справу повернути в місцевий господарський суд. 

Повний текст постанови складено 01.06.2026.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік