П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/472/25	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
04.07.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Градовського Ю.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківський області від 29.11.2024 року про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та здійснити нарахування й виплату з 21 листопада 2024 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В листопаді 2024 року позивач подав заяву про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Вказує, що ним дотримано умови, за якими зберігається право на призначення пенсії відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби. Також, з посиланням на положення Порядку №283 наполягає на правомірності своїх вимог щодо зарахування до стажу державної служби періодів робіт в державній митній службі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №155750000080 від 29.11.2024 року про відмову у перерахунку пенсії.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.11.2024 № 2401 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-XII, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,2 грн.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату подання заяви про переведення на пенсію державного службовця позивач досяг 66 років; спеціальний стаж державної служби складав понад 20 років. При цьому, суд першої інстанції врахував наявність записів у трудовій книжці позивача, зокрема, за період 12.09.1997 по 31.08.2005 на посадах інспектора, головного інспектора, інспектора митної служби у Роздільнянській митниці; з 01.09.2005 по 30.06.2006 на посаді інспектора в Котовській митниці; з 12.04.2017 на посадах інспектор митного поста, державний інспектор в Одеській митниці, тобто відомості про роботу в митних органах, яка є державною службою. Відтак, позивач, набув право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-XII.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, які на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), у такої особи зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Таким чином, право на пенсію мають особи, зазначені в пунктах 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік. Поряд з цим, згідно записів трудової книжки позивача, останній працював на посадах у Роздільнянській митниці, Котовській митниці та в Одеській митниці, однак дані періоди роботи неможливо зарахувати до стажу державної служби, оскільки за цей період не присвоєно ранги державного службовця.
Відтак, апелянт наполягає на правомірності та обґрунтованості рішення ГУПФУ, відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
22.11.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №155750000080 від 29.11.2024, прийнятим за принципом екстериторіальності, відмовлено позивачеві у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Підставою для прийняття вказаного рішення стали висновки ГУПФУ про відсутність у позивача необхідного стажу роботи відповідно до Закону України «Про державну службу».
При цьому, ГУПФУ зауважило на неможливості зарахувати до стажу державної служби період робіт позивача згідно записів трудової книжки з 12.09.1997 по 31.08.2005 у Роздільнянській митниці на посадах інспектора, головного інспектора, інспектора митної служби; з 01.09.2005 по 30.06.2006 у Котовській митниці на посаді інспектора; з 12.04.2017 в Одеській митниці на посадах інспектор митного поста, державний інспектор, оскільки за цей період не встановлено ранги державного службовця.
Не погоджуючись з рішенням ГУПФУ, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.
Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Із набранням чинності 01 травня 2016 року Законом України від 10.12.2015 року №889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.
За правилами пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частиною першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Апеляційний суд враховує, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 , 
З трудової книжки позивача вбачається, що, зокрема, у період 12.09.1997 по 31.08.2005 він працював у Роздільнянській митниці на посадах інспектора, головного інспектора, інспектора митної служби, а з 01.09.2005 по 30.06.2006 в Котовській митниці на посаді інспектора, з 12.04.2017 в Одеській митниці на посадах інспектор митного поста, державний інспектор. Всього, період робіт позивача на посаді в державній митній службі становить більше двадцяти років.
В контексті спірних правовідносин слід враховувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 затверджено Порядок, яким визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби (діяв до 01.05.2016 року).
У пункті 2 Порядку №283 передбачалось, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема:
на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Згідно пункту 4 Порядку №283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Також, за змістом статей 569, 588 Митного кодексу України, працівники митних органів, на яких покладено виконання відповідних завдань, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Посадові особи, які вперше прийняті на службу до митних органів і раніше не перебували на державній службі, складають Присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".
Пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Таким чином, не знаходять свого правового та обґрунтованого підтвердження доводи ГУПФУ про те, що стаж роботи позивача на посадах в митних органах не зараховується до стажу державної служби.
Враховуючи викладене, роботи позивача в митних органах зараховуються до стажу державної служби, періоди робіт (служби) позивача підтверджено записами трудової книжки, у тому числі, яка містить відомості про прийняття позивачем присяги державного службовця та присвоєння рангів державної служби, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та неправомірність рішення ГУПФУ, наявність підстав для скасування рішення відповідача в судовому порядку.
Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції про покладення на ГУПФУ обов`язку зарахувати до стажу державної служби позивача періоди роботи з 12.09.1997 по 31.08.2005, з 01.09.2005 по 30.06.2006, з 12.04.2017 у Роздільнянській, Котовській та Одеській митницях, з проведенням повторного розгляду заяви від 21.11.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням висновків суду.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: А.І. Бітов 

Ю.М. Градовський