Провадження № 2/537/1120/2026
Справа № 537/1426/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2026 у м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судового засідання Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на його, ОСОБА_1 , користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2027.
На обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком. Після розлучення батьків він, ОСОБА_1 , проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. На даний час він є здобувачем фахової освіти та є студентом 3-го курсу відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського» (денна форма навчання) за спеціальністю електроенергетика, електротехніка та електромеханіка. Дата закінчення навчання - 30.06.2027.У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, його особисті витрати складаються з витрат на харчування, проживання, купівлі навчальної літератури, проїзду та інших потреб. Вказав, що батько до його вісімнадцятиріччя сплачував аліменти на його утримання, після досягнення повноліття стягнення аліментів припинилося. Відповідач має вищий рівень матеріального забезпечення, ніж він, позивач, є працездатною особою, пенсіонером, отримує стабільний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання сина. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України).
Письмовими доказами підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є студентом 3 курсу денної форми за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського». Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Отже позивач не досяг віку у 23 роки та продовжує навчання. У зв`язку з навчанням позивач ОСОБА_1 очевидно потребує матеріальної допомоги на харчування, придбання канцелярії, засобів індивідуальної гігієни, одягу тощо. Самостійно він не має можливості працювати, оскільки навчається на денній формі.
У відповідності до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина.
При визначені розміру аліментів в цій справі суд враховує, що відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою, має незадовільний стан здоров`я та не може сплачувати аліменти на утримання сина у зв`язку з його навчанням, має інших утриманців чи наявні інші обставини, які мають істотне значення та унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги на період навчання сина. Також суд враховує задовільний стан здоров`я позивача, розмір доходу матері позивача, яка надає йому матеріальну допомогу. Судом також береться до уваги, що відповідачем не доведено наявності особистих доходів у позивача, наявності у нього у власності коштовного майна. Інших обставин, що можуть бути враховані при визначені розміру аліментів, суду не повідомлено.
Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно на період його навчання, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з датою реєстрації позов поданий до суду 10.03.2026, тому з цієї дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання синка у зв`язку з його навчанням до 30.06.2027.
Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Роз`яснити сторонам, що відповідно до приписів ч. 2 ст.199 СК України право на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється у разі припинення навчання.
Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст.191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на період навчання.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у зв`язку з його навчанням у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 10.03.2026 і до 30.06.2027, тобто до закінчення його навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 331 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Фадєєва