УХВАЛА

20 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 372/2941/23
провадження № 61-10538св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Пархоменка П. І., розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Івченко Вікторією Петрівною, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1  до Обухівської міської ради Київської області, Обухівської районної державної адміністрації, Приватного акціонерного товариства «Обухівське» провизнання права на земельну частку (пай),
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом. Просила суд визнати за нею право на земельну ділянку частку (пай) № НОМЕР_1 площею 3,613 га, кадастровий номер: 3223186600:04:005:0010, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
У липні 2024 року ОСОБА_1  подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. 
01 жовтня 2024 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 справу передано судді-доповідачу Краснощокову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2024 року продовжено Обухівській міській раді Київської області строк для подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі 
№ 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.
Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано  ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали. Попереджено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.
Верховний Суд зазначив, що аналіз матеріалів справи свідчить, що при зверненні до суду ОСОБА_1 сплачувала судовий збір як за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру. За подання касаційної скарги заявником сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. Разом з тим, з урахуванням вимог частини першої статті 176 ЦПК України, ціна за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру. Тому цей спір за вимогою про визнання права на земельну ділянку підлягає грошовій оцінці та є майновим, і позивач мала визначити ціну позову виходячи з вартості спірного майна, згідно з якою і сплатити судовий збір.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 не визначила вартість земельної ділянки площею 3,613 га для товарного сільськогосподарського виробництва, фактично питання про визнання права на яку є предметом спору в цій справі, та відповідно ціну позову у справі на момент звернення до суду. Аналіз матеріалів справи не дозволяє і суду встановити ціну позову у цій справі.
Отже заявникові слід зазначити ціну позову з урахуванням вартості спірного майна, підтвердивши її доказами, з урахуванням чого визначити розмір судового збору та, за потреби, доплатити суму судового збору.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що якщо скаржник не усуне недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику. 
Крім того роз`яснено, ціна позову також є визначальною при вирішенні питання про те чи підлягають касаційному оскарженню судові рішення у цій справі (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України). Якщо ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заявнику слід навести обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у такій справі підлягає касаційному оскарженню. За відсутності таких підстав, касаційне провадження буде закрите незалежно від усунення наведених недоліків касаційної скарги.
Відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Верховного Суду ухвалу Верховного Суду від 22 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» доставлено до електронного кабінету представника  ОСОБА_1 - адвоката Івченко В. П. 02 лютого 2026 року о 13:58 год.
У пункті 2 частини шостої статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).
Станом на 20 травня 2026 року  ОСОБА_1  (її представник ОСОБА_3 ) не направили до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, вимог ухвали Верховного Суду від 22 січня 2026 року про залишення касаційної скарги не виконали.
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу (частина перша статті 402 ЦПК України).
Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частини 12, 13 статті 187 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, Верховний Суд повертає скаржнику касаційну скаргубез розгляду.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 19, 187, 260, 393, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Івченко Вікторією Петрівною, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у справі № 372/294/23за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, Обухівської районної державної адміністрації, Приватного акціонерного товариства «Обухівське» про визнання права на земельну частку (пай) повернути скаржнику без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко