Номер провадження: 22-ц/813/3980/26 
Справа № 522/10526/22
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час, визнання незаконним і скасування наказу та рішення про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», в якій просила:
1. Стягнути з Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на користь ОСОБА_1 , заробітну плату за виконання посадових обов`язків начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» за період з 01.06.2020 по 15.07.2022 включно в сумі 200175,00 грн.
2. Визнати незаконними та скасувати рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 15.07.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» та наказ т.в.о. директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» ОСОБА_2 № 23-вк від 15.07.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна».
3. Стягнути з Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із незаконним звільненням з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» за період з 16.07.2022 - по день ухвалення судом рішення про поновлення її на посаді начальника причалу № 195 «Ярмарочна».
В обґрунтування позову зазначено, що з 17.07.2014 року ОСОБА_1 працює на посаді начальника відокремленого підрозділу Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (далі - ГО «ВМСОТРЛ») - причал №195 «Ярмарочна». ГО «ВМСОТРЛ» знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Мала Арнаутська, 111. Причал № 195 «Ярмарочна» знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110. На території причалу знаходяться будинки, які належать членам ГО «ВМСОТРЛ» та які обслуговуються ГО «ВМСОТРЛ». Відповідно до розділу 10 статуту ГО «ВМСОТРЛ» до її посадових обов`язків належить здійснення керівництва причалом № 195 «Ярмарочна», у зв`язку із чим її робоче місце знаходиться безпосередньо на території причалу № 195 «Ярмарочна». Згідно із штатним розписом її посадовий оклад становить 7850 грн на місяць. 18.07.2022 під час виконання посадових обов`язків на робочому місці (на причалі № 195 «Ярмарочна») представник адміністрації ГО «ВМСОТРЛ» Солілов О.М. вручив їй копію наказу т.в.о директора ГО «ВМСОТРЛ» Гнатенко І.В. № 23-вк від 15.07.2022 про її звільнення на підставі абзацу першого п. 3 ст. 40 КЗпП України, а також копію витягу з протоколу засідання Ради ГО «ВМСОТРЛ» від 15.07.2022 про її звільнення. За період роботи з 01.06.2020 - по 15.07.2022 включно заробітна плата їй не виплачувалась. Невиплату заробітної плати керівництво ГО «ВМСОТРЛ» пояснювало тим, шо більшість членів ГО «ВМСОТРЛ», які обліковуються за причалом № 195 «Ярмарочна» не сплачують членські внески та інші обов`язкові платежі, у зв`язку із чим грошові кошти на виплату зарплати відсутні. Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України зменшення надходжень грошових коштів не може бути підставою для невиплати заробітної плати, оскільки вона продовжувала виконувати свої функції. Зазначила, що рішення про її звільнення вмотивоване невиконанням нею якогось наказу т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» №01-а від 01.02.2022 про обов`язкову явку на оперативні засідання по вівторках. Про видання цього наказу їй нічого не відомо, з ним її ніхто не ознайомлював. Отже, невиконання цього наказу не може бути підставою для її звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказана норма містить вказівку на невиконання умов трудового договору або правил внутрішнього трудового розпорядку. Наказ т.в.о. директора не відноситься до вказаного переліку. Її посадові обов`язки визначаються статутом ГО «ВМСОТРЛ», у якому нічого не вказується про обов`язок явки на якісь оперативні засідання. Її звільнення є незаконним, у зв`язку із чим її повинно бути поновлено на посаді начальника причалу № 195 «Ярмарочна» на підставі ст. 237 КЗпП України. Щодо неявки на засідання Ради ГО «ВМСОТРЛ» 15.07.2022 пояснила, що про проведення цього засідання її ніхто не сповіщав, про його проведення вона дізналась при отриманні наказу про звільнення, разом із яким їй було вручено копію витягу з протоколу цього засідання. Стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.07.2022 (день незаконного звільнення) - по день ухвалення рішення у справі передбачено положеннями ч. 2 ст. 235 КЗпП України (т. 1 а.с.1 – 4).

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час, визнання незаконним і скасування наказу та рішення про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить Рішення Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Ковтун Ю.І. від 04.06.2025 року у цивільній справі № 522/10526/22 - скасувати у повному обсязі і ухвалити нове рішення у формі постанови, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час, визнання незаконним і скасування наказу та рішення про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити у повному обсязі. Стягнути з Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на мою, ОСОБА_1 , користь заробітну плату за виконання посадових обов`язків начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» за період з 01.06.2020 - по 15.07.2022 включно в сумі 200175,00 грн. Визнати незаконними і скасувати рішення Ради Громадської організації «Водно- моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 15.07.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», наказ т.в.о. директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» Гнатенко І.В. № 23-вк від 15.07.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів». Стягнути з Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із незаконним звільненням з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» за період з 16.07.2022 - по день ухвалення судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок- любителів».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було надано оцінки недотриманню відповідачем процедури притягнення скаржниці до дисциплінарної відповідальності та законності: наказу т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 15-вк від 25.04.2022 про оголошення скаржниці догани, який вона не оскаржувала через його неотримання; законності наказу т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 23-вк від 15.07.2022 про звільнення скаржниці з посади начальника причалу № 195 «Ярморочна» ГО «ВМСОТРЛ»; наказу т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 01-а від 01.02.2022 про зміну початку і закінчення роботи під час карантину; наказу директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_3 № 28 від 31.05.2020 про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати на період карантину, який не є належним доказом перебування ОСОБА_1 включно у відпустці без збереження заробітної плати у період з 01.06.2020 по 31.03.2022, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з ним; складених інспектором відділу кадрів Соліловим О.М. доповідних записок про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 та складених інспектором відділу кадрів Соліловим О.М., начальником причалу № 114 «Бугово» Усіком В.О., начальником причалу № 133 «Зелений мис» Охотником Ю.І. актів про нез`явлення ОСОБА_1 на оперативні наради, в яких взагалі не йдеться, про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці; довідці ГО «ВМСОТРЛ» від 10.02.2023 за № 01-01/17 та виписки із журналу наказів відділу кадрів ГО «ВМСОТРЛ» за 2020 рік; наказу в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 44 від 17.08.2020 року та відеозапис подій, які спростовують те, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати у період з 01.06.2020 по 31.03.2022; показам свідків, які були допитані під час судового розгляду, які підтверджували виконання ОСОБА_1 у період з 01.06.2020 по 15.07.2022 посадових обов`язків начальника причалу № 195 «Ярморочна» ГО «ВМСОТРЛ».
Скаржницею наголошується, що наказ т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 15-вк від 25.04.2022 про оголошення ОСОБА_1 догани є незаконним, оскільки відповідачем порушені правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачені ст. 149 Кодексу законів про працю України. Відповідачем не надано докази тієї обставини, що ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення з приводу невідвідування щотижневих службових нарад, більш того акцентується увага на тому, що ані укладеним між ОСОБА_1 та ГО «ВМСОТРЛ» трудовим договором, ані посадовою інструкцією начальника причалу № 195 «Ярморочна», ані правилами внутрішнього трудового розпорядку ГО «ВМСОТРЛ» на ОСОБА_1 не покладено обов`язку відвідування оперативних нарад, і взагалі в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення ОСОБА_1 про необхідність з`явитися на позачергове засідання Ради ГО «ВМСОТРЛ» 15.07.2022, а надана переписка у месенджері «Viber» не підтверджує того, що вона велась саме з ОСОБА_1 . На думку скаржниці, нез`явлення на одне позачергове засідання за будь-яких обставин не може бути розцінено як систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Також на думку скаржниці, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 01-а від 01.02.2022 про зміну початку і закінчення роботи під час карантину, а докази які на думку суду підтверджують факт ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом, не є належними та допустимими.
В додаток, в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції проігноровано факт одностороннього розірвання на вимогу ГО «ВМСОТРЛ» укладеного з адвокатом Смирновою Л.П. договору про надання правової допомоги від 16.11.2022. Наголошується, що адвокат Смиронова Л.П. після розірвання договору в односторонньому порядку не мала права представляти інтереси ГО «ВМСОТРЛ», а тому подані адвокатом заяви по суті справи, клопотання з процесуальних питань не підлягали прийняттю і взагалі розгляду, і є недопустимими, оскільки подані від імені ГО «ВМСОТРЛ» неуповноваженою особою.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 представник відповідачів ГО «ВМСОТРЛ» адвокат Смирнова Л.П. подала на неї відзив, в якому зазначається, що сторона відповідачів вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі, вважають їх необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами, просять залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
У відзиві зазначається, що заяви скаржниці ОСОБА_1 у апеляційній скарзі нібито на процесуальні порушення суду першої інстанції допущених під час розгляду даної справи є хибними, а обставини наведені в апеляційній скарзі не відповідають дійсності та наявним матеріалам справи.
Також, у відзиві зроблено заяву про розподілення судових витрат, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

В судовому засіданні представник відповідача Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» адвокат Смирнова Л.П. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просила оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Скаржниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлені, а саме шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку «Укрпошта», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № R068070482669.
Скаржниця ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомляла, клопотання про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи в режимі відеоконференції, до суду не направляла.
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників які не з`явились.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 з 17.07.2014 по 15.07.2022 працювала на посаді начальника відокремленого структурного підрозділу Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (далі ГО «ВМСОТРЛ»), а саме: причалу № 195 «Ярмарочна».
Наказом т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» Гнатенко І. від 25.04.2022 № 15-вк оголошено догану ОСОБА_1 начальнику причалу № 195 «Ярмарочна» за порушення трудової дисципліни (неодноразова неявка на оперативне засідання начальників причалів) (т. 1 а.с. 109).
З виписки з протоколу позачергового засідання Ради ГО ВМСОТРЛ від 15.07.2022 слідує, що рада Вирішила: за систематичне порушення трудової дисципліни – дати доручення директору ГО - звільнити начальника причалу № 195 «Ярмарочна» ОСОБА_1 з займаної з посади, після виходу з лікарняного (т. 1 а.с. 23).
15.07.2022 т.в.о. директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» Гнатенко І. було видано наказом № 23-вк про звільнення ОСОБА_1 начальника причалу № 195 «Ярмарочна», 15 липня 2022 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього п. 3 ст. 40 КЗпП (т. 1 а.с. 24).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він чотири роки постійно мешкає на причалі. Йому відомо, що ОСОБА_1 з 2020 по 2022 рік працювала, вирішувала всі питання. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що вона вела дві організації ГО «ВМСОТРЛ» та нову організацію ГО «Одеські водно-моторні причали» (далі ГО «ОВМП») на вул. М.Арнаутська, 101. З якими саме документами працювала ОСОБА_1 він не звертав увагу та які функції вона виконувала не знає. Зазначив, що щовівторка ОСОБА_1 була на зборах організації «ОВМПУ двох організація ОСОБА_1 виконувала однакові функції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 працювала начальником до 2022 року потім її звільнили. Вказала, що ОСОБА_1 обіймала дві посади. У 2019 році після створення нової організації ГО «ОВМП» ОСОБА_1 продовжувала обслуговувати попередню організацію. Коли у 2019 почалися карантинні обмеження ОСОБА_1 мала намір піти у відпустку, але її не відпускали, оскільки не було кому працювати. З 2019 по 2022 рік ОСОБА_1 працювала на дві організації.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що знає ОСОБА_1 з 2014 року, коли вона прийшла на роботу на 195 причал. В ГО «ВМСОТРЛ» завжди казали, що не має коштів для потреб та було прийнято рішення у 2019 році організувати нову організацію ГО «ОВМП». Не всі члени організації перешли до нової організації. У 2022 році ОСОБА_1 звільнили з ГО «ВМСОТРЛ». ОСОБА_1 завжди працювала на причалі. Збір членських внесків, ремонти, всі питання які необхідні для життєдіяльності причалу виконувала ОСОБА_1 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 1987 року мешкає на причалі. ОСОБА_1 знає з 1994 року. ОСОБА_1 з 2019 року не є членом ГО «ВМСОТРЛ» та не обслуговує організацію.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є інспектором кадрів ГО «ВМСОТРЛ». ОСОБА_1 з червня 2020 року у зв`язку з карантинними обмеженнями перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Заробітну плату вона не отримувала та не вимагала. Восени 2019 року ОСОБА_1 зібрала збори на причалі і було створено нову організацію ГО «ОВМП». У новій організації ОСОБА_1 виконувала ті ж функції що й в попередній, мала одне й те саме місце роботи. Вказав, що зареєстрований та мешкає на причалі та весь час там знаходиться. Кожного вівторка ОСОБА_1 повинна була їздити на АДРЕСА_1 та доповідати про стан речей на причалі, але вона цього не робила. ОСОБА_1 надсилалися запрошення, але вона їх ігнорувала. Також зазначив, що наказу за № 28/1 від 01.06.2020 в ГО «ВМСОТРЛ» немає, про що ним була сформована відповідна довідка. Вказав, що з 2020 року ОСОБА_1 не зверталася з заявами про виплату їй заробітної плати. 25.03.2022 ОСОБА_1 викликали з відпустки з 01.04.2022, проте вона не з`явилася. 25.04.2022 ОСОБА_1 оголошено догану та з 15.07.2025 вона була звільнена за невиконання службових повноважень.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

На підставі частини 3 статті 12, статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві, тому він спростовує заявлені працівником вимоги. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюються дії роботодавця, саме відповідач повинен довести, що ці дії вчинені без порушення законодавства про працю.
Відповідно до ч.1ст. 139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі ст. 147 КЗпП порушення трудової дисципліни - це невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.
У пунктах 22-23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 “Про практику розгляду судами спорів” роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. При цьому, закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.
Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
У постанові від 26.02.2020 по справі №757/14922/17-ц Верховний Суд вказав, що системність повинна полягати саме у фактах порушення та накладення за кожне окреме порушення дисциплінарного чи громадського стягнення. Лише сукупність цих елементів породжує систематичність невиконання обов`язків.

Така, матеріалами справи встановлено наступне.
ОСОБА_1 з червня 2020 року у зв`язку з карантинними обмеженнями перебувала у відпустці без збереження заробітної плати та 25.03.2022 року була відкликана з відпустки з 01.04.2022.
26.04.2022 Інспектором ВК ОСОБА_9 складено доповідну записку за № 01-03/23 Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме неявка на оперативну нараду 26.04.2022 (т. 1 а.с. 114).
10.05.2022, 17.05.2022, 21.06.2022, 12.07.2022 Інспектором ВК Соліловим О. складено доповідні записки відповідно за № 01-03/25, № 01-03/28, № 01-03/41, № 01-03/45 Про порушення трудової дисципліни про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (офіс ГО «ВМСОТРЛ» з 26.04.2022 по 12.07.2022, що склало 57 днів прогулу (т. 1 а.с.115, 116,118, 119).
07.06.2022 Інспектором ВК Соліловим О. складено доповідну записку за № 01-03/36 Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме була відсутня на робочому місці (офіс ГО «ВМСОТРЛ» з 01.04.2022, що склало 48 днів прогулу (т. 1 а.с.117). 05.04.2022, 12.04.2022, 19.04.2022, 26.04.2022, 10.05.2022, 17.05.2022, 24.05.2022, 07.06.2022, 21.06.2022, Інспектором ВК Соліловим О., начальником причалу № 114 «Бугово» Усіком В., начальником причалу № 133 «Зелений мис» Охотником Ю. складено акти відповідно за № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 про нез`явлення ОСОБА_10 на оперативну нараду Організації згідно наказу т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» № 01-а від 01.02.2022 (т. 1 а.с.120 — 129).
Відповідно до наданих суду табелів обліку використання робочого часу з 01.04.2022 по 14.07.2022 щодо ОСОБА_1 наявна відмітки про прогул (т. 1 а.с. 152-155).
З виписки з протоколу позачергового засідання Ради ГО «ВМСОТРЛ» від 15.07.2022 вбачається, що було вирішено: за систематичне порушення трудової дисципліни – дати доручення директору ГО - звільнити начальника причалу № 195 «Ярмарочна» ОСОБА_1 з займаної з посади, після виходу з лікарняного (т. 1 а.с. 23).
Таким чином, встановивши, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт відсутності позивача на роботі у спірний період, поважність причин відсутності на робочому місці вона не довела, як і не навела доказів щодо недобросовісної поведінки відповідача відносно неї, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про поновлення її на роботі, і, як наслідок, у задоволенні інших супутніх позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було надано оцінки недотриманню відповідачем процедури притягнення скаржниці до дисциплінарної відповідальності, є безпідставними та спростовують змістом оскаржуваного рішення.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що позивачкою не було надано не під час розгляду у суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду доказів які спростовують незаконність винесених відносно неї доган та притягнення її до дисциплінарної відповідальності, або доказів недобросовісної поведінки відповідача відносно неї.
Твердження скаржниці, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази ознайомлення її з наказом т.в.о. директора ГО «ВМСОТРЛ» ОСОБА_2 № 01-а від 01.02.2022 про зміну початку і закінчення роботи під час карантину, спростовуються матеріалами справи, а саме наданими стороною відповідача скріншотів переписки у месенджері «Viber».
Колегія суддів зауважує, що обмін повідомленнями через месенджер, зокрема «Viber», сам собою не може оцінюватися ізольовано, однак у сукупності з іншими доказами та встановленими судами обставинами є належним і допустимим доказом повідомлення працівника за умови можливості ідентифікації адресата, змісту повідомлення, а також дати його надсилання та отримання.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка була обізнана про Наказ, яким були встановлені її обов`язки як робітника, що підтверджується перепискою у месенджері. За таких обставин, скріншоти обґрунтовано визнані судом належними та допустимими доказами, а обставини об`єктивно свідчать про обізнаність позивача, і обраний роботодавцем спосіб повідомлення досяг своєї мети, а доводи про неналежність повідомлення ґрунтуються на формальному тлумаченні вимог закону та не спростовують установлених судами фактичних обставин.
Аналогічна позиція викладена у постанові від 9 січня 2026 року 751/4083/24, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду.
Щодо доводів скарги, що судом першої інстанції проігноровано факт одностороннього розірвання на вимогу ГО «ВМСОТРЛ» укладеного з адвокатом Смирновою Л.П. договору про надання правової допомоги від 16.11.2022, а тому подані адвокатом заяви по суті справи, клопотання з процесуальних питань не підлягали прийняттю і взагалі розгляду, і є недопустимими, оскільки подані від імені ГО «ВМСОТРЛ» неуповноваженою особою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Колегією суддів наголошується, що згідно виписки з ЄДРЮО ФОП та ГФ від 09.12.2022 року керівником ГО «ВМСОТРЛ» є Гнатенко І.В. з 12.10.2022 року яка укладала договір з адвокатом Смирновою Л.П. і доказів його розірвання матеріали справи не містять.
Загалом доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та фактично зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи.

Враховуючи, що позовна заява та доводи апеляційної скарги не містять інших підстав для задоволення вимог про стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час, визнання незаконним і скасування наказу та рішення про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову.
Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 — 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до ч. 1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький