Справа № 932/20251/25
Провадження № 2/932/6736/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

16 квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Стадченко О.В., при секретарі Маховій А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
В С Т А Н О В И В:
22.12.2025 до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П», інтереси якого представляє Марченко Наталія Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Дана позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді, яка містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.07.2020 року між ТОВ «Просто Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/01470/07/20, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 22 000 гривень 00 копійок, строком на 360 днів, за умовами якого позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 30.06.2021 року між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «Фактор П» укладено Договір факторингу № 27-ФП-ПП-202106, згідно якого ТОВ «Просто Позика» відступило право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Фактор П», а ТОВ «Фактор П» набуло право вимоги до відповідачки. Відповідачка отримала кошти, але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фактор П» заборгованість за договором позики № 014/01470/07/20 від 27.07.2020 року у розмірі 35 467, 71 грн., яка складається із: залишку суми кредиту у розмірі 11 085, 46 грн. та залишку процентів за користування кредитом у розмірі 24 383, 25 грн., а також понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 року суддя Стадченко О.В. визначена для розгляду даної справи. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Стадченко О.В. від 12.01.2026 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явися. В прохальній частині позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належно шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання. Судові повістки повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідач є належно повідомленою про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надала. 
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У сформованому правовому висновку Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27.07.2020 року між ТОВ «Просто Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/01470/07/20, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 22 000 гривень 00 копійок, строком на 360 календарних дні. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 165,6102% річних від суми кредиту з першого по 15 платіж та 2594,948% річних з 16 до останнього платежу згідно з Графіком платежів у розрахунку зі сплатою кожні 15 днів – 6,8059% з першого по 15 платіж та 106,6417% з 16 до останнього платежу, за період дії Договору – 223,8667%. Дата першого платежу 11.08.2020 року. Загальна вартість кредиту становить 55 176, 00 грн., реальна річна процентна ставка по кредиту становить 223,8667% (а.с. 11-14).
Первісним кредитором та відповідачкою погоджений та підписаний паспорт споживчого кредиту та графік платежів, що є додатком до договору (а.с. 16-24).
На підтвердження факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів від ТОВ «Просто Позика» представником позивача надано копію видаткового касового ордера від 27.07.2020 року, з якого вбачається, що відповідачка отримала грошові кошти у сумі 22 000,00 грн. Вказаний документ містить особистий підпис ОСОБА_1 , що свідчить про отримання нею зазначених грошових коштів (а.с. 15).
30.06.2021 року між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «Фактор П» укладено Договір факторингу № 22-ФП-ПП-202106, згідно якого ТОВ «Просто Позика» відступило право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Фактор П» , а ТОВ «Фактор П» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №014/01470/07/20 від 27.07.2020 року, що підтверджено актом приймання передачі документів, що є додатком до Договору факторингу (а.с. 38-59).
Однак після передачі права вимоги за кредитним договором відповідач не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №014/01470/07/20 від 27.07.2020 року у розмірі 35 467, 71 грн., яка складається із: залишку суми кредиту у розмірі 11 085, 46 грн. та залишку процентів за користування кредитом у розмірі 24 383, 25 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 10).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).
Згідно із частиною другою статті 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ "Просто позика" та ОСОБА_1 27.07.2020 року було укладено кредитний договір №014/01470/07/20, відповідно до умов якого взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П», інтереси якого представляє Марченко Наталія Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (ЄДРПОУ – 41921531, адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Дмитра Дорошенка, бу. 18, п/р НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №0141470/07/20 від 27.07.2020 року у розмірі 35 467, 71 грн. (тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят сім гривень сімдесят одна копійка), яка складається із: залишку суми кредиту у розмірі 11 085, 46 грн. (одинадцять тисяч вісімдесят п`ять гривень сорок шість копійок) та залишку процентів за користування кредитом у розмірі 24 383, 25 грн. (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві гривні двадцять п`ять копійок). 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (ЄДРПОУ – 41921531, адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Дмитра Дорошенка, бу. 18, п/р НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; МФО 305299) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (ЄДРПОУ – 41921531, п/р НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; МФО 305299), адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Дмитра Дорошенка, бу. 18.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Суддя:    О.В. Стадченко