ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 квітня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 404/6710/23
провадження № 22-ц/4809/634/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О. Л., Єгорової С. М., 
за участю секретаря судового засідання Гончар О. В., 
учасники справи: 
позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом – ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького (суддя Іванова Н. Ю.) від 26.11.2025,
ВСТАНОВИВ:
1.Коротка історія цієї справи
11.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда (згідно з Додатком до Закону від 02.06.2016 № 1402-VІІІ зі змінами згідно з Законом від 26.02.2025 № 4273-ІХ найменування суду змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького) з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про визначення місця проживання дитини.
Позивач просив суд визначити місце проживання їх з відповідачкою дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.
12.09.2023 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито провадження у справі № 404/6710/23, ухвалено про її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
03.01.2024 до Кіровського районного суду м. Кіровограда звернулася ОСОБА_2 із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.
06.03.2024 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_3 .
14.04.2025 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда, постановленою у підготовчому судовому засіданні, у справі призначено судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На період проведення судової експертизи суд зупинив провадження у справі.
15.09.2025 до Фортечного районним судом міста Кропивницького надійшов висновок експерта № 513/25-27 від 12.09.2025 за результатами проведення судової психологічної експертизи.
26.09.2025 ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 20.11.2025.
19.11.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Кривенко Михайло Петрович направив до суду клопотання про призначення у справі № 404/6710/23 повторної судової психологічної експертизи. 
Клопотання обґрунтувань тим, що наявний у справі висновок експерта № 513/25-27 від 12.09.2025 є недостатньо обґрунтованим, суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності. На його думку, висновки експерта ґрунтуються переважно на припущеннях, зроблені без належного дослідження всіх обставин справи та без використання повного обсягу необхідних джерел інформації. Зокрема, експерт не витребував та не проаналізовав характеристики на дитину і батьків, не дослідив дані про їх соціальне оточення. Експерт дійшов безпідставних висновків про характер стосунків між матір`ю дитини та її бабою і тіткою, виявив упередженість, чинив тиск на дитину.
2.Короткий зміст оскарженого судового рішення 
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26.11.2025 по справі призначити повторну судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність по ст. 384, ст. 385 КК України. На вирішення експертизи поставити питання:
1. Які індивідуально-психологічні особливості має дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
2. Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків (матері та батька), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан та розвиток дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
3. Чи виявляється у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознаки підвищеної сугестивності? Чи має залежність оцінка сімейної ситуації дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від впливу з боку батька та інших значимих дорослих (бабусі та тітки по лінії батька)?
4. Яке відношення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до батьків разом і до кожного окремо, до кого з батьків дитина відчуває психологічну та емоційну прихильність більшою мірою? Яке відношення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якими психологічними обставинами це характеризується?
5. Чи є у дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зімни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які виникли внаслідок негативного ставлення ОСОБА_1 та його рідних (матері, сестри) до ОСОБА_3 ?
Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що у висновку № 513/25-27 від 12.09.2025 експерт не врахував надані обома сторонами цієї справи документи. Висновок експерта, наданий на замовлення однієї сторони без дослідження фактичних даних, які мають значення для проведення експертизи та є в розпорядженні іншої сторони, не можна визнати правильним. Такий висновок очевидно викликає сумніви. 
Суд вважав, що задовольняючи клопотання про призначення повторної судової психологічної експертизи у даній справі, він забезпечує рівні можливості учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації та захисту їх прав, що є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Зокрема, суд надає можливість батькові дитини надати необхідні, на його думку, докази для проведення експертизи, які повинні бути враховані експертом.
3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги 
02.01.2026 ОСОБА_2 , шляхом направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (рекомендоване повідомлення №2500601110210) звернулася до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26.11.2025 про призначення повторної судової психологічної експертизи, у якій просила скасувати це судове рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 3, а. с. 1-24).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції під час вирішення питання про призначення повторної експертизи не вказав, які порушення було допущено експертом при проведенні первісного дослідження та не конкретизував, які саме додаткові документи не було враховано експертом, оскільки будь-які інші документи, окрім тих, що в містяться в матеріалах цивільної справи № 404/6710/23, які були предметом дослідження, не можуть бути використані експертом в процесі проведення експертизи, відтак потреба у призначенні повторної експертизи була відсутня. Постановляючи ухвали про призначення повторної судової психологічної експертизи виключно з метою забезпечення рівності учасників процесу у доступі до суду та реалізації і захисту їх прав є помилковим без встановлення того, що первісний висновок є необґрунтованим, таким, що суперечить матеріалам справи, або викликає сумнів в його правильності. Разом з тим, відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ від 08.10.1998 №53/5 повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються та самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Натомість місцевий суд, в порушення вимог Інструкції при призначенні повторної експертизи надає можливість експертам дослідити нові об`єкти, ніж ті, які були наявні в матеріалах справи під час проведення первісної експертизи. Крім того, призначення судом експертизи за своєю суттю не може вважатися повторною, адже ряд об`єктів дослідження хоч і матимуть ті ж самі назви, але фактично психологічний стан усіх учасників дослідження, зокрема дитини, буде іншим, ніж у квітні 2025 року. Сукупно такі порушення норм матеріального та процесуального права є підставами для скасування оскаржуваної ухвали, з постановлення нового судового рішення, оскільки призначення повторної судової психологічної експертизи суперечить принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини.
4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
04.03.2026 ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Кривенко Михайло Петрович, надав до суду відзив на апеляційну скаргу в якому виклав свої заперечення стосовно доводів та вимог скарги (том 3, а. с. 47-55).
У ньому позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом підтримав оскаржувану ухвалою суду першої інстанції, зазначивши, що суд відповідно до обставин справи, дотримуючись норм матеріального та процесуального права, постановив обґрунтовану ухвалу. Крім того, зазначив, що висновок експерта № 513/25-27 від 12.09.2025 за результатами проведення судової психологічної експертизи викликає сумніви у його правильності, що пов`язано з істотними порушеннями норм та правил, які регламентують порядок проведення експертизи. Вказаний висновок експерта є суперечливим, переважно ґрунтується на припущеннях, а не на обставинах об`єктивної дійсності. Так експерт не заявив до суду клопотання про витребування характеристики на дитину зі шкільного закладу, особової справи дитини, зразків творчості, свідчень співучнів, педагогів, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими дитина спілкується. В частині доводів апеляційної скарги, щодо зміни психологічного стану дитини після проведення експертизи зазначає, що експертиза направлена на дослідження не миттєвого настрою дитини, а визначення її сталої прихильності до кожного з батьків, рівень довіри до кожного з них та системи стосунків. 
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).
5.Короткий зміст пояснень учасників справи в судовому засіданні 06.04.2026
Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом – ОСОБА_2 та її представник - адвокат Калінка-Бондар Олександра Богданівна підтримали апеляційну скаргу.
Позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кривенко Михайло Петрович апеляційну скаргу не визнали, просили суд залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Інший представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом  ОСОБА_1 - адвокат Сюр Наталія Вікторівна повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але явку свого представника в судове засідання не забезпечила.
6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 4 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.
7.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини: 
11.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда (згідно з Додатком до Закону від 02.06.2016 № 1402-VІІІ зі змінами згідно з Законом від 26.02.2025 № 4273-ІХ найменування суду змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького) з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про визначення місця проживання дитини.
Позивач просив суд визначити місце проживання їх з відповідачкою дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.
12.09.2023 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито провадження у справі № 404/6710/23, ухвалено про її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
03.01.2024 до Кіровського районного суду м. Кіровограда звернулася ОСОБА_2 із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.
06.03.2024 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_3 .
14.04.2025 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда, постановленою у підготовчому судовому засіданні, у справі призначено судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На період проведення судової експертизи суд зупинив провадження у справі.
15.09.2025 до Фортечного районним судом міста Кропивницького надійшов висновок експерта № 513/25-27 від 12.09.2025 за результатами проведення судової психологічної експертизи.
26.09.2025 ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 20.11.2025.
19.11.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Кривенко Михайло Петрович направив до суду клопотання про призначення у справі № 404/6710/23 повторної судової психологічної експертизи.
8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Українське цивільне судочинство базується на принципах, передбачених у ст. 2 ЦПК України, зокрема, принципах диспозитивності та змагальності сторін.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Зміст принципу змагальності сторін полягає в тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12 ЦПК України). 
Право учасників справи подавати суду докази передбачене п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України. Водночас згідно з пунктами 2 та 4 ч. 2 цієї статті Кодексу, на них покладаються обов`язки сприяння своєчасному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання усіх наявних у них доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду та вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно з нормами ч. ч. 1 - 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).
Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція).
Об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку) (п. 6.1. Інструкції). 
Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки (п. 6.3. Інструкції). 
Відповідно до п. 6.4. Інструкції основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.
Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Пунктом 1.2.13. Інструкції передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
У п. 11 постанови від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення, що в ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
За змістом мотивувальної частини ухвали Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26.11.2025 про призначення у справі № 404/6710/23 про визначення місця проживання дитини разом з одним із батьків повторної судової психологічної експертизи суд керувався такими мотивами: 1) експерт не врахував надані обома сторонами цієї справи документи; 2) наданий на замовлення однієї зі сторін висновок експерта без дослідження фактичних даних, які мають значення для проведення експертизи, що є в розпорядженні іншої сторони, не можна вважати правильним, такий висновок очевидно викликає сумніви; 3) задовольняючи клопотання про призначення повторної експертизи у цій справі, суд створює рівні можливості учасникам справи у доступі до суду та захисті їх прав, зокрема, можливість для батька дитини надати необхідні, на його думку, докази, які підлягають врахуванню експертом.
З такими мотивами місцевого суду колегія суддів апеляційного суду не погоджується.
По-перше, щодо нібито неврахування експертом ОСОБА_6 наданих обома сторонами цієї справи документів, то це твердження суду жодним чином ним не обґрунтоване. 
В ухвалі від 14.04.2025 про призначення судової психологічної експертизи суд вказав, що для її проведення він надає експерту матеріали справи. Інші матеріали на дослідження суд не надавав, а експерт на стороні матеріали не посилався.
В ухвалі від 26.11.2025 суд не вказав жодного документа, який надала до суду будь-яка зі сторін та який містився у матеріалах справ на час призначення експертизи, який не був врахований експертом.
Отже, таке твердження суду є голослівним. 
По-друге, щодо неправильності висновку експерта, наданого без дослідження та врахування даних, які мають значення для проведення експертизи, що є в розпорядженні іншої сторони, то колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що порядок збирання матеріалів для проведення експертизи, яка призначається судом, унормовано ст. 107 ЦПК України. 
Зокрема, згідно з ч. 1, ч. 3 цієї статті Кодексу, при призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.
Зміст вказаних норм дає підстави вважати, що процедура збирання матеріалів для проведення експертизи, яку призначає суд, ґрунтується на таких принципах цивільного судочинства, як змагальність та диспозитиність.
Згідно з матеріалами справи 07.05.2024 до суду з клопотаннями про призначення судової психологічної експертизи звернулися обидві сторони у справі: клопотання ОСОБА_1 з переліком питань, які пропонується поставити на вирішення експертизи (том 2, а. с. 41, 42), клопотання ОСОБА_2 (том 2, а. с. 43 – 45).
Ухвалою від 14.04.2025 суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Сюр Н. В. та залишив без розгляду його заяву про призначення судової психологічної експертизи.
Іншою ухвалою суду від 14.04.2025 суд задовольнив клопотання ОСОБА_7 про призначення судової психологічної експертизи.
У період 07.05.2024 – 14.04.2025 сторони мали достатньо часу для надання до суду матеріалів, необхідних для проведення такої експертизи, а за необхідності – про витребування матеріалів. 
З огляду на це посилання ОСОБА_1 на те, що експерт не витребував додаткові характеристики та матеріли, а також вказівка суду на те, що додаткові матеріали є в розпорядженні цієї сторони та можуть мати значення для проведення експертизи безпідставні так, як сторони зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні в них докази в порядку та у строки, встановлені законом або судом, не приховувати їх, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 2, п. 4, п. 6 ч. 2 ст. 42 ЦПК України).
Позивач за первісним позовом мав достатньо можливостей та часу для надання до суду необхідних, на його думку, для проведення експертизи матеріалів, проте не скористався такою можливістю.
Ба більше, до клопотання про призначення повторної експертизи він, попри посилання на недостатність матеріалів для експертного висновку, додаткових матеріалів до суду не надав. Клопотання про їх витребування не заявив. 
Крім того, у випадку надання на дослідження експерту нових матеріалів така експертиза не може вважатися повторною. 
По-третє, щодо створення для позивача за первісним позовом рівної з відповідачкою можливості у доступі до суду та захисті його прав, зокрема, можливість надати необхідні, на його думку, докази, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що сама по собі незгода позивача з висновком експерта не може бути підставою для призначення повторної експертизи.
Повторна експертиза призначається лише за обставин, які вказані у ч. 2 ст. 113 ЦПК України. Однак ОСОБА_1 не навів, а суд першої інстанції не встановив таких обставин.
Отже, супереч зазначеним вище нормам Кодексу правове обґрунтування висновку суду першої інстанції про необхідність призначення повторної експертизи у справі в оскаржуваній ухвалі відсутнє. Суд не зазначив обставин, які за законом зумовлюють призначення повторної експертизи, зокрема не вказав у чому конкретно полягає необґрунтованість висновку судового експерта, у чому виявилася суперечність між висновком експерта та будь-якими іншими матеріалам справи, які ще є сумніви в його правильності.
Окремо колегія судів апеляційного суду звертає увагу на те, що вирішуючи так звані «дитячі справи», суд має виходити виходить із принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989, який вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції). 
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Дуже тривалий строк розгляду справи щодо місця проживання дитини може не відповідати інтересам самої дитини, а також сторін у справи. 
Призначення судом повторної експертизи без належного обґрунтування, а також пов`язане з цим зупинення провадження у справі після того, як підготовче провадження у справі вже триває понад два роки, входить у суперечність з вказаними положеннями міжнародних актів та принципам цивільного судочинства України.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 710/1678/18, зазначено: «Апеляційний суд в мотивувальній частині ухвали від 28.07.2022 належним чином обґрунтував, чому відмовив у задоволенні клопотання про призначення у справі експертизи, матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, а призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи, яка перебуває в суді з 2018 року. Суд касаційної інстанції погоджується, що у цій справі у проведенні такої експертизи дійсно немає необхідності та це призведе до затягування розгляду справи. Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі комплексної психолого-психіатричної експертизи дітей».
З огляду на викладене вище за текстом цієї постанови, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції від 26.11.2025 про призначення повторної судової психологічної експертизи підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Кривенко Михайло Петрович, про призначення такої експертизи підлягає залишенню без задоволення.
9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, належно не обґрунтована, відтак підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26.11.2025 скасувати ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Кривенко Михайло Петрович, про призначення у справі № 404/6710/23 повторної судової психологічної експертизи відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст цієї постанови складено 08.05.2026.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: О. Л. Дуковський

С. М. Єгорова