Справа №452/364/26
Провадження №3/452/276/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Купновичі Самбірського району Львівської області, громадянки України, українки, що має вищу освіту, розлученої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої фахівцем з публічних закупівель в Комунальному некомерційному підприємстві «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), - 

В С Т А Н О В И В :

03 лютого 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 02 лютого 2026 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи належним їй транспортним засобом - автомобілем марки «КIA-E-NIRO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі між населеними пунктами Нижнє-Купновичі Самбірського району Львівської області, під час зустрічного роз`їзду з транспортним засобом - автомобілем марки «Renault Premium», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з причіпом марки «Krone SD», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, у результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, чим порушила п.13.3 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 

За цим фактом 02 лютого 2026 року о 22 год. 39 хв. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП.

Розгляд справи вперше було призначено на 12 лютого 2026 року о 15 год. 00 хв., який в подальшому було відкладено на 03 березня 2026 року о 14 год. 00 хв. та 26 березня 2026 року о 12 год. 00 хв. з різних підстав. Далі, згідно постанови суду від 26 березня 2026 року розгляд справи було відкладено на 22 квітня 2026 року о 15 год. 00 хв. та, окрім потерпілого ОСОБА_2 , викликано в наступне судове засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. В подальшому, в судовому засіданні 22 квітня 2026 року було оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 01 травня 2026 року. 

Потерпілий ОСОБА_2 в жодне судове засідання, у тому числі в судове засідання, призначене на 01 травня 2026 року, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином

засобами телефонного зв`язку, а саме шляхом направлення SMS-повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, зазначений у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, яке він отримав, зокрема, 24 квітня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення у додатку «Viber» адресату, про причини своєї неявки жодного разу не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Крім того, викликаний в судове засідання для допиту в якості свідка  ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

Враховуюче наведене, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 .. 

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 винуватою себе не визнала, прохала закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї, посилаючись на те, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місце, день і час вона дійсно керувала транспортним засобом - автомобілем марки «КIA-E-NIRO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі між населеними пунктами с. Нижнє та с. Купновичі Самбірського району Львівської області, де, рухаючись в сторону с. Нижнє, побачила, що на вузькій ділянці дороги їй назустріч рухався вантажний автомобіль з причіпом, відтак вона прийняла рішення припаркуватись якнайближче до узбіччя дороги і пропустити даний транспортний засіб. Зазначила, що її автомобіль перебував в статичному стані, був увімкнений знак аварійної системи в автомобілі. Разом з тим, саме водій транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Premium», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом марки «Krone SD», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись повз її автомобіль, не дотримався безпечного бокового інтервалу та причіпом здійснив зіткнення з лівою боковою стороною її припаркованого автомобіля.

Допитаний під час розгляду справи в суді в якості свідка ОСОБА_3 повідомив, що 02 лютого 2026 року о 19 год. 30 хв. він перебував на пасажирському сидінні у автомобілі марки «КIA-E-NIRO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Зазначив, що на момент ДТП вказаний транспортний засіб перебував у статичному стані, оскільки ОСОБА_1 пропускала інший автомобіль марки «Renault Premium», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом марки «Krone SD», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого, проїжджаючи повз їх автомобіль, не дотримався бокового інтервалу та причіпом зачепив ліву бокову сторону припаркованого автомобіля ОСОБА_1 .. 

Суд, вислухавши усні поясненняОСОБА_1 , надані нею під час розгляду справи в суді, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріалами, вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дійшов такого висновку.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З п.1 ч.1 ст.247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі – Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника, в даному конкретному випадку щодо ОСОБА_1 , і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.9 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі – Інструкція з оформлення матеріалів), вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581711 від 02 лютого 2026 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із порушенням останньою п.13.3 ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою та містить певну інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Відповідно до п.12 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Згідно змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надала письмові пояснення на окремому аркуші, згідно яких вона вину у вчиненому правопорушенні не визнала, заперечувала обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що автомобіль під її керуванням під час ДТП не рухався та перебував у статичному стані, пропускаючи інший вантажний автомобіль з причіпом, який і вчинив ДТП, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу. 

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (абз.87 п.1.10 ПДР України). 

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Разом з тим, основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями ПДР України та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а відсилає до інших нормативних та законодавчих актів, у даному конкретному випадку до ПДР України, зокрема до п.13.3 ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості водія у межах порушення вимог ПДР України, зазначених посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дорожньою обстановкою, відповідно до ПДР України, є сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації

дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

ПДР України визначено, що перешкода для руху - це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.1.10 ПДР України безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього рух.

Згідно п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

З аналізу вказаних вище норм слідує, що у разі виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, зустрічного роз`їзду, тощо.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581711 від 02 лютого 2026 року, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що остання не дотрималась безпечного бокового інтервалу, у результаті чого відбулось зіткнення автомобілів. 

Однак, матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що саме в результаті порушення ОСОБА_1 ПДР України було пошкоджено майно – транспортні засоби, отже в діях останньої відсутній обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення (об`єктивна сторона), передбаченого ст.124 КУпАП. 

Крім того, як вбачається з постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2026 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та йому призначено відповідне покарання. 

При цьому, судом при розгляді вказаної справи було встановлено, що саме ОСОБА_2 02 лютого 2026 року о 19 год. 30 хв., на автодорозі між населеними пунктами Нижнє-Купновичі Самбірського району Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Renault Premium», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з причіпом марки «Krone SD», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , порушив п.13.3 ПДР України, а саме під час зустрічного роз`їзду не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із транспортним засобом - автомобілем марки КIA-E-NIRO», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відтак, аналіз наявних у матеріалах справи доказів свідчить, що такі не підтверджують факту порушення водієм ОСОБА_1 п.13.3 ПДР України, в матеріалах справи відсутніналежні та допустимі докази, які б дозволили суду встановити, що саме ОСОБА_1 під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного бокового інтервалу.

Разом з тим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.

При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність достовірних даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в її діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол, та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вважаю, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП відносно  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції – Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя         Т.М. Кущ