СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Харків Справа № 917/19/26

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у місті Харкові апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Климчука Артема Вікторовича (вх. №964 П/3) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.03.2026 у справі №917/19/26
(суддя Киричук О.А., повне судове рішення складено 25.03.2026)
за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" 
до Фізичної особи – підприємця Климчука Артема Вікторовича
про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання 

ВСТАНОВИВ: 
1. Стисле викладення історії справи
1.1. Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі – ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи – підприємця Климчука Артема Вікторовича (далі – ФОП Климчук А.В.) про стягнення 158 704,58 грн заборгованості за Типовим Індивідуальним договором №4886 про надання послуги з постачання теплової енергії, в т.ч. 136 779,15 грн основного боргу; 843,17 грн пені, 4 967,30 грн 3% річних та 16 114,96 грн інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Типового Індивідуального договору №4886 про надання послуги з постачання теплової енергії.
1.2 ФОП Климчук А.В. 03.02.2026 подав відзив, в якому зазначив, що він не укладав жодного договору на постачання теплової енергії з позивачем і не вчиняв дій, спрямованих на приєднання до договору. Приміщення за адресою вул. Перемоги, 6 придбано з відключеною системою опалення, без опалювальних приладів та транзитних стояків, що підтверджується актами технічних перевірок № 697 від 18.12.2012 та № 779 від 11.12.2020, якими зафіксовано відсутність обігріваючих пристроїв та опломбування запірної арматури.
Відповідач посилався на акт ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» №545 від 02.02.2026, яким зафіксовано втручання у внутрішньобудинкову систему опалення та запропоновано відновити її належну роботу. На думку ФОП Климчука А.В., споживачем послуг теплопостачання може бути лише особа, обладнання якої приєднане або має технічні можливості для приєднання до внутрішньобудинкових систем; оскільки приміщення відповідача від таких систем відключене, він не є споживачем послуг позивача. Також відповідач наголошував на відсутності між сторонами договірних відносин, що виключає прострочення виконання зобов`язання та нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.
1.3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.03.2026 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 136 779,15 грн основного боргу; 843,17 грн пені, 4 967,30 грн 3% річних та 16 114,96 грн інфляційних втрат, 3 328,00 грн судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач довів факт невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати наданої теплової енергії за період з 01.11.2022 по 30.04.2025, розмір заборгованості не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. З огляду на прострочення оплати суд визнав правомірними також вимоги про стягнення пені (0,01% на день за умовами договору), 3% річних та інфляційних втрат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Заперечення відповідача щодо відсутності підключення приміщення за вул. Перемоги, 6 до системи опалення суд відхилив у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів відключення відповідача від мереж централізованого опалення.
2. Межі апеляційного перегляду та узагальнені доводи апеляційної скарги
2.1. Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у позові ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовити повністю.
2.2. Доводи апеляційної скарги ФОП Климчук А.В. в узагальненому вигляді зводяться до такого:
2.2.1. суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Кременчук, вул. Перемоги, 6, оскільки нежитлове приміщення площею 30,9 мІ ще з 2012 року не має опалювальних приладів та транзитних стояків, що підтверджується актами технічної перевірки № 697 від 18.12.2012 та № 779 від 11.12.2020;
2.2.2. суд залишив поза увагою акт технічної перевірки № 540 від 02.02.2026 щодо нежитлового приміщення за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 55, яким підтверджено відсутність будь-яких елементів централізованого опалення у тамбурі площею 2,7 мІ, відгородженому від опалювальних приміщень капітальною стіною;
2.2.3. судом безпідставно встановлено факт приєднання відповідача до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, оскільки відповідно до пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, акцептування договору є вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти договір, тоді як ФОП Климчук А.В. жодних таких дій не вчиняв;
2.2.4. суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не дослідивши належним чином наявні у справі докази, що свідчить про поверхневий розгляд справи та призвело до ухвалення необґрунтованого рішення;
2.2.5. розрахунки стягуваних сум виконані позивачем неправильно, оскільки здійснені без урахування фактичної відсутності постачання теплової енергії до приміщень відповідача, що суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 908/2078/22 та від 09.04.2024 у справі № 908/710/23.
3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
3.1. Позивач в межах строку, визначеного ухвалою Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі, подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
3.2. В узагальненому вигляді аргументи ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у відзиві на апеляційну скаргу зводяться до такого:
3.2.1. Взаємовідносини між сторонами врегульовано індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії № 4886 від 01.12.2021, який є публічним договором приєднання; факт приєднання відповідача до умов договору підтверджується фактом отримання послуги відповідно до пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830;
3.2.2. нежитлові приміщення відповідача за адресами: м. Кременчук, проспект Свободи, 55 та вул. Перемоги, 6 розташовані в багатоквартирних будинках, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії; відповідач не надав доказів відключення від мереж централізованого опалення у встановленому законодавством порядку, а відтак зазначені приміщення є опалювальними;
3.2.3. акти технічної перевірки № 697 від 18.12.2012, № 779 від 11.12.2020 та №540 від 02.02.2026, на які посилається скаржник, стосуються виключно гарячого водопостачання та не підтверджують відсутність постачання теплової енергії на потреби опалення; актом № 539 від 02.02.2026, навпаки, зафіксовано самовільне втручання відповідача у внутрішньобудинкову систему централізованого опалення;
3.2.4. обсяг спожитої послуги визначається відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, пропорційно площі приміщень; теплова енергія поширюється у всіх приміщеннях будинку незалежно від наявності чи відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17;
3.2.5. відповідач за зустрічним позовом не спростував факту отримання послуги з постачання теплової енергії у спірному періоді належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 ГПК України.
4. Рух справи в суді апеляційної інстанції
4.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026, в порядку, регламентованому статтею 32 ГПК України, визначено склад суду у справі: головуючий (суддя-доповідач) Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О. 
4.2. За наслідками перевірки форми та змісту апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав відсутності належних доказів на підтвердження неможливості для відповідача та його представника вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою. 
4.3. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2026 після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги було відкрито апеляційне провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи
5. Фактичні обставини справи, встановлені судом
5.1. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій: 1) виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); 2) транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; 3) постачання теплової енергії, що були переоформлені на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 739 від 06.06.2017.
Підприємство внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області під номером 52 (https://www.admpl.gov.ua/page/administrativni-poslugi-licenzuvannya).
5.2. В розумінні пунктів 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води.
На офіційному веб-сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», за посиланням: http://te.pl.ua/spozhivacham/yuridichnim-osobam/dogovr-pro-nadannya-poslug-yuridichn-osobi/, позивач опублікував Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та порядок його укладення.
5.3. Климчук А.В. 02.04.2007 зареєстрований як фізична особа підприємець, номер запису про державну реєстрації 2585 000 0000 009995 (том 1, а.с.21, 22). 
Климчук Артем Вікторович є власником нежитлових приміщень, а саме: 
– нежитлового приміщення (магазин промислових товарів з влаштуванням окремого входу – реєстраційний номер майна: 27767608) в житловому будинку № 55 по проспекту Свободи в місті Кременчуці, на підставі свідоцтва про право власності, на нерухоме майно, серія та номер: САС № 575967, виданого 13.07.2009 Кременчуцькою міською радою Полтавської області (том 1, а.с. 13 - 15);
– нежитлового приміщення (магазин промислових товарів - реєстраційний номер майна: 10644502) в житловому будинку № 6 по вулиці Перемоги в місті Кременчуці, на підставі: договору купівлі-продажу, РВТ №937975, 17.08.2012, посвідчений Дощепко О.В. приватним нотаріусом Кременчуцького міського територіального округу р.№1289 (том 1, а.с. 16- 20).
5.4. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1574 від 31.10.2022 «Про початок опалювального періоду 2022 – 2023 років для споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцький територіальній громаді» рекомендовано почати опалювальний період 2022-2023 років для споживачів ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго з 01.11.2022 (том 1, а. с. 23).
5.5. Протягом спірного періоду (2022 – 2025 роки) діяли тарифи, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а саме: № 477 від 30.09.2022 за період з 2022-2023 (том 1, а. с. 40 – 47); № 669 від 28.07.2023 (з урахуванням рішення №687 від 26.09.2023) за період з 01.10.2023 по 30.09.2024 (том 1, а.с. 48-59, 60-67), №854 від 30.08.2024 за період з 01.10.2024 по 30.09.2025 (том 1, а.с. 68-75). 
Інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному цілодобовому доступі на сайті Полтавської обласної ради https://oblrada-pl.gov.ua/ та на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» http://te.pl.ua/ в розділі «ТАРИФИ», далі «Тарифи для потреб інших споживачів» (за посиланням http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potrebnshih-spozhivachv/).
5.6. Нежитлове приміщення ФОП Климчук А.В., загальною площею 52,1 кв.м. розташоване в житловому будинку №55 по проспекту Свободи в місті Кременчуці, який оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії (BKO/ТE) EEM Q11, про що складено акти технічної перевірки вузла обліку теплової енергії ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» від 20.10.2020 (том 1, а.с. 115-116) та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 10.05.2024 (том 1, а.с. 117). Вказаний вузол комерційного обліку взято на абонентський облік за актом 22.08.2024 (том 1, а. 106).
Відповідно до акту технічної перевірки вузла обліку теплової енергії, складеному ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» 03.10.2020 (том 1, а. . 95), а також акту технічної перевірки вузла обліку теплової енергії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 09.05.2024 (том 1, а. с. 96). Нежитлове приміщення ФОП Климчук Артема Вікторовича, загальною площею 30,9 кв.м. розташоване в житловому будинку № 6 по вулиці Перемоги в місті Кременчуці оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії (ВКО/ТЕ) SKS -3K. Вказаний вузол комерційного обліку взято на абонентський облік за актом 21.08.2024 (том 1, а.с 76 зворот).
Нежитлове приміщення (магазин) відповідача не оснащено індивідуальним розподільним приладом обліку теплової енергії.
5.7. Станом на 01.11.2022 співвласники багатоквартирного будинку за адресою спірних нежитлових приміщень не повідомили ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідні договори на послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води.
Взаємовідносини між співвласниками багатоквартирного будинку за адресами: Полтавська область, місто Кременчук, проспект Свободи, 55 та по вулиці Перемоги, 6, в тому числі і з відповідачем, починаючи з 01.12.2021 врегульовано Індивідуальними договорами про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і опубліковані на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.
Відповідач є суб`єктом користування послугою постачання теплової енергії (споживачем), яка надається ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Індивідуальному договору присвоєно № 4886.
5.8. За умовами п.1 Індивідуального договору про надання послуги від 01.12.2021, він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 2 вказаного договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4 Договору).
Згідно пункту 17 Індивідуального договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.
Відповідно до умов п. 30 Договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з : плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya- potreb-nshih-spozhivachv/. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-nshih-spozhivachv/. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (п. 31 Договору).
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 Договору).
Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (п. 33 Договору).
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 Договору).
У пункті 45 Договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Пунктами 51-55 Індивідуального договору врегульовано, що Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. 53. Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”. У разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.
5.9. Факт подачі та припинення подачі теплоносія протягом опалювальних сезонів у 2022- 2025 роках підтверджено низкою актів, складених комісією за участю представників позивача.
За адресою м. Кременчук, вул. Перемоги, 6, під час опалювального сезону 2022/2023 року корінцем наряду №271 від 06.11.2022 зафіксовано початок подачі теплоносія (том 1, а. с. 78), актами перевірки системи теплопостачання від 31.03.2023 – припинення подачі у зв`язку із завершенням цього сезону (том 1, а.с. 80-81, 82). Актом перевірки системи теплопостачання №1424 від 30.10.2023 (том 1, а.с. 83-84) та актом підключення №1475 від 31.10.2023 задокументовано початок подачі теплоносія в опалювальному сезоні 2023/2024 року, а актом перевірки №1739 від 28.03.2024 (том 1, а.с. 86-87) припинення подачі теплоносія у зв`язку із його завершенням. Початок подачі теплоносія в опалювальному сезоні 2024/2025 року зафіксовано Актом перевірки системи теплопостачання №573 від 05.11.2024 (том 1, а. с. 89-90), припинення – актом перевірки №764 від 31.03.2025 (том 1, а. с. 92).
За адресою м. Кременчук, пр.. Свободи, буд. 55, під час опалювального сезону 2022/2023 року корінцем наряду № 99 від 07.11.2022 зафіксовано початок подачі теплоносія (том 1, а. с. 79), актами перевірки системи теплопостачання від 31.03.2023 – припинення подачі у зв`язку із завершенням цього сезону (том 1, а.с. 82). Актом перевірки системи теплопостачання №1451 від 30.10.2023 (том 1, а.с. 85) та актом підключення №1475 від 31.10.2023 задокументовано початок подачі теплоносія в опалювальному сезоні 2023/2024 року, а актом перевірки №1786 від 28.03.2024 (том 1, а.с. 88) припинення подачі теплоносія у зв`язку із його завершенням. Початок подачі теплоносія в опалювальному сезоні 2024/2025 року зафіксовано Актом перевірки системи теплопостачання №551 від 05.11.2024 (том 1, а. с. 91), припинення – актом перевірки №1070 від 31.03.2025 (том 1, а. с. 94).
5.10. На виконання умов договору за період з листопада 2022 року до квітня 2025 року позивач надав послуги з постачання теплової енергії загальною вартістю 136 779,15 грн, про що складено акти-рахунки за договором №4886, а саме:
– від 30.11.2022 на суму 4688,99 грн з ПДВ;
– від 31.12.2022 на суму 5106,09 грн з ПДВ;
– від 31.01.2023 на суму 6446,19 грн з ПДВ;
– від 28.02.2023 на суму 5843,31 грн з ПДВ;
– від 31.03.2023 на суму 5839,55 грн з ПДВ;
– від 30.04.2023 на суму 1519,17 грн з ПДВ;
– від 31.05.2023 на суму 1519,17 грн з ПДВ;
– від 30.06.2023 на суму 1519,17 грн з ПДВ;
– від 31.07.2023 на суму 1519,17 грн з ПДВ;
– від 31.08.2023 на суму 1519,17 грн з ПДВ;
– від 30.09.2023 на суму 1519,17 грн з ПДВ;
– від 31.10.2023 на суму 1780,44 грн з ПДВ;
– від 30.11.2023 на суму 6338,06 грн з ПДВ;
– від 31.12.2023 на суму 7046,02 грн з ПДВ;
– від 31.01.2024 на суму 8375,72 грн з ПДВ;
– від 29.02.2024 на суму 6672,32 грн з ПДВ;
– від 31.03.2024 на суму 6093,83 грн з ПДВ;
– від 30.04.2024 на суму 1357,72 грн з ПДВ;
– від 31.05.2024 на суму 1357,72 грн з ПДВ;
– від 30.06.2024 на суму 1357,72 грн з ПДВ;
– від 31.07.2024 на суму 1357,72 грн з ПДВ;
– від 31.08.2024 на суму 1357,72 грн з ПДВ;
– від 30.09.2024 на суму 1357,72 грн з ПДВ;
– від 31.10.2024 на суму 1444,23 грн з ПДВ;
– від 30.11.2024 на суму 5789,59 грн з ПДВ;
– від 31.12.2024 на суму 6904,70 грн з ПДВ;
– від 31.01.2025 на суму 8208,95 грн з ПДВ;
– від 28.02.2025 на суму 8102,72 грн з ПДВ;
– від 31.03.2025 на суму 8655,51 грн з ПДВ;
– від 30.04.2025 на суму 17705,81 грн з ПДВ та на суму 2372,78 грн з ПДВ;
– від 30.09.2025 на суму 82,55 грн з ПДВ та на суму «(-936;71 грн») грн з ПДВ (том 1, а.с. 159 – 198). 
Позивач зазначає, що протягом періоду 01.11.2022 по 30.09.2025 на адресу відповідача направлялися рахунки на оплату (том 1, а. с. 199-229). Доказів у спростування викладеного суду не надано.
Несплату перелічених рахунків станом на дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення відповідач не заперечує.
5.11. За розрахунками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами Індивідуального Договору №4886 про надання послуги з постачання теплової енергії заборгованість ФОП Климчук А.В. становить 158704,58 грн, з яких: 136779,15 грн основна заборгованість за період з 01.11.2022 по 30.04.2025 (том 1, а.с.147-149), пені 843,17 грн, розмір збитків від інфляції 16 114,96 грн, 3 % річних 4 967,30 грн.
Відповідач заперечував факт надання послуг з теплопостачання за адресою: м. Кременчук, вул. Перемоги, 6, оскільки нежитлове приміщення площею 30,9 м2 за цією адресою не підключене до внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку. На підтвердження зазначених обставин ФОП Климчуком А.В. надано:
– акт технічної перевірки №697 від 18.12.2012, складений представником КФ ПАТ "Полтаваобленерго", в якому зазначено, що при обстеженні приміщення магазина не виявлено опалювальних пристроїв та транзитних стояків, опалення в приміщенні відсутнє (том 2, а.с. 17). В цей же день було здійснено пломбування на запірній арматурі вводу гвс у магазині за адресою: м. Кременчук, вул. Перемоги, 6., про що складено відповідний акт про пломбування (том 2, а.с. 18)
– акт технічної перевірки № 779 від 11.12.2020 магазину за адресою: м. Кременчук, вул.Перемоги, 6, складений представником ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ", в якому зазначено, що при обстеженні нежитлового приміщення візуально не виявлено обігріваючих пристроїв та транзитних стояків. ГВП в наявності, лічильник гвп КВ-15 № 121181, контрольні показники V=21,458м3. Запірна арматура в закритому стані та опломбована свинцовою пломбою ТЕЦ-7 (том 2, а.с. 16).
– акт технічної перевірки ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" № 545 від 02.02.2026, в якому зазначено, що нежитлове приміщення розташоване в межах житлового будинку з облаштованим окремим входом. Загальна площа приміщення становить 30,9м2. В ході обстеження виявлено втручання у внутрішньобудинкову систему централізованого опалення, що є порушенням пункту 2 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п. 8 п. 45 "Правил надання послуг з постачання теплоенергії (постанова КМУ від 21.08.2019 за № 830) та п. 40, 41 ""Правил користування теплоенергією (постанова КМУ від 03.10.2007 за № 1198). Ввід гарячого водопостачання в наявності. Запропоновано відновити належну роботу внутрішньобудинкової системи централізованого опалення та привести у відповідність до проектного рішення системи опалення житлового будинку (том 2, а.с. 19).
– акт технічної перевірки тепловикористовуючих установок №539, складений ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" від 02.02.2026, в якому зазначено, що вбудоване нежитлове приміщення з окремим входом в межах житлового будинку загальною площею Sзаг=30,9м2. Під час обстеження встановлено, що приміщення тамбуру (2,9м2) розташоване за капітальною стіною будинку, відгорожено від опалювальних приміщень та в якому відсутні будь-які елементи централізованого опалення. Опалювальна площа становить Sоп=28м2, згідно технічного паспорту від 09.07.2012р. Система опалення внутрішньобудинкова. Ввід ГВП в наявності та опломбований (том 2, а. с. 20).
Також щодо приміщень за адресою пр. Свободи, 55 у м. Кременчук ФОП Климчуком А.В. надано акт технічної перевірки тепловикористовуючих установок №540, за яким у зазначеному об`єкті виявлено такі недоліки – вбудоване нежитлове приміщення з окремим входом в якому зазначено, що вбудоване нежитлове приміщення з окремим входом в межах житлового будинку загальною площею Sзаг=52,1м2. Під час обстеження встановлено, що приміщення тамбуру (2,7м2) розташоване за капітальною стіною будинку, відгорожено від опалювальних приміщень та в якому відсутні будь-які елементи централізованого опалення. Опалювальна площа становить Sоп=49,4м2, згідно технічного паспорту від 03.07.2008. Система опалення – внутрішньобудинкова. Ввід ГВП в наявності та опломбований (том 2, а.с. 22).
6. Позиція суду
6.1. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України(далі – ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.
6.2. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
6.3. Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія – це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.
Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
6.4. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо, також є предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Виконавець комунальної послуги – суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Індивідуальний споживач – фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Плата за абонентське обслуговування – це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів – розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги.
6.5. За приписами частини першої статті 12 Закону "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період; порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством (частина третя статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюють Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі – Правила №830).
Відповідно до пункту 9 постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
За пунктом 13 Правил №830 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах; послуга (постачання теплової енергії) надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону "Про житлово-комунальні послуги".
6.6. Відповідно до вимог частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Положеннями статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПУ України).
Тлумачення змісту цієї статті свідчить про те, що закріплена в ній норма права покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
6.7. Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньої кількості доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу (постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 16.07.2021 у справі № 916/2620/20, від 16.09.2021 у справі № 910/12930/18).
У справі, яка розглядається, предметом спору є вимога ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ФОП Климчука А.В. вартості наданих послуг з постачання теплової енергії на підставі індивідуального публічного договору приєднання від 01.12.2021.
6.8. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на відсутність договірних відносин між сторонами, оскільки ним не було вчинено дій, що свідчили про акцептування договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Також, ФОП Климчук А.В. посилався на відсутність будь-яких елементів централізованого опалення, що унеможливлювало фактичне надання послуги.
Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не визначили модель договірних відносин та не уклали окремого договору, з кожним із них вважається укладеним індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання. Такий договір набирає чинності через 30 днів з дня його оприлюднення на офіційному вебсайті виконавця або органу місцевого самоврядування.
Фактом приєднання є вчинення споживачем дій, що свідчать про прийняття умов договору зокрема, отримання послуги або оплата рахунку.
Відповідно до пункту 13 Правил №830, послуга надається виключно на договірних засадах; договір укладається на основі типових умов, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Положення Закону №2189-VIII передбачають, що раніше укладені договори залишаються чинними до моменту укладення нових за визначеною моделлю. Якщо співвласники не обрали модель договірних відносин, виконавець зобов`язаний ініціювати укладення індивідуальних договорів напряму з кожним споживачем.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 18.11.2021 у справі №908/3233/20, від 14.12.2023 у справі №908/2078/22 та від 09.04.2024 у справі №908/710/23, де наголошено, що відсутність волевиявлення співвласників будинку не звільняє їх від обов`язку оплачувати отримані комунальні послуги за умовами публічного договору приєднання. 
6.9. Розміщення позивачем на своєму офіційному вебсайті тексту типового договору та форми заяви-приєднання відповідає вимогам законодавства і є офертою, яка підлягає акцептування споживачем.
Враховуючи наведене, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач протягом 30 днів з моменту опублікування такої оферти не скористався правом вибору іншої моделі договірних відносин, чим висловив мовчазну згоду на укладення індивідуального договору відповідно до частини п`ятої статті13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Також, матеріали справи свідчать що у грудні 2022 року ФОП Климчуком А.В. було здійснено оплату вартості наданих ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» послуг з теплопостачання за рахунком на оплату №4886 від 31.12.2022 у розмірі 3897 грн (том 1, а. с. 160), що спростовує доводи відповідача про відсутність дій, спрямованих на укладання договору з позивачем. 
6.10. Стосовно доводів апелянта про відключення належного йому нежитлового приміщення від системи опалення суд бере до уваги норми пунктів 1, 13 Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі – Порядок №169) власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до центрального опалення (далі – ЦО) та системи (мережі) постачання гарячої води (далі ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) – по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.
Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.
Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.
Не допускається примусове відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до ЦО та ГВП, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП інших власників квартир та нежитлових приміщень.
6.11. З огляду на зазначене суд доходить висновку про те, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Схожі за змістом висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 500/5362/17, від 01.12.2021 у справі № 607/25229/18, від 23.12.2021 у справі №522/10647/15-ц, від 06.12.2023 у справі № 212/10834/21.
Водночас самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг.
Самовільне відключення споживача від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення споживача від оплати за послуги теплопостачання.
Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду 16.10.2019 у справі №703/69/16-ц, від 02.03.2018 у справі № 915/89/16.
Самовільне відключення споживачем належних йому приміщень від систем централізованого опалення, не є підставою для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією. Аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду: 16.10.2019 у справі №703/69/16-ц, від 18.06.2020 у справі №643/133/17 тощо. 
Матеріали справи не містять акту, який засвідчував би факт відключення приміщень ФОП Климчука А.В. від мережі централізованого теплопостачання у встановленому законом порядку за адресами: вул. Перемоги, 6 та пр. Свободи, 55 у м. Кременчук. Надані відповідачем акти технічної перевірки № 697 від 18.12.2012 та № 779 від 11.12.2020 за формою та змістом не відповідають вимогам Порядку № 169, а також Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, що діяв на час їх складання, у зв`язку з чим не є належними доказами на підтвердження заперечень відповідача. Крім того, зазначені акти складено щодо наявності приладу обліку ГВС, контрольних показників ГВС та пломбування запірної арматури ГВС, тобто наведені в них відомості стосуються виключно гарячого водопостачання, а не опалення. Акти технічної перевірки тепловикористовуючих установок від 02.02.2026 складені вже після періоду, за який пред`явлено вимоги по стягнення заборгованості, а тому не спростовуються вимоги позивача.
6.12. У світлі встановлених судами фактичних обставин справи акти, на які посилається відповідач, відображають лише технічний стан окремих елементів внутрішнього обладнання приміщення та не підтверджують здійснення у встановленому законом порядку відокремлення приміщення від системи централізованого теплопостачання будинку із припиненням нарахувань за відповідною комунальною послугою.
Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 14 Правил №830 навіть відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.
Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 № 315.
При цьому пункт 2 розділу І Методики № 315 не містить поняття неопалюваного приміщення, натомість визначає, що: допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочині, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування (далі – МЗК) – загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень; обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) – втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (далі - ГВП), у тому числі в індивідуальному тепловому пункті; окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії; опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.
Одночасно, абзацом 2 пункту 3 Розділу І Методики № 315 визначено, що розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень.
6.13. Виходячи з викладеного апеляційний господарський суд в цілому погоджується з висновками місцевого господарського суду. У разі, якщо житлове або нежитлове приміщення є частиною житлового будинку, до якого здійснюється постачання теплової енергії, в розумінні положень Законів України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, незалежно від того, чи підключено приміщення до загальнобудинкової системи опалення, власник такого приміщення є споживачем послуги з постачання теплової енергії.
Водночас належність нежитлового приміщення відповідача до багатоквартирного житлового будинку, який в цілому є єдиним об`єктом теплопостачання, зумовлює надходження теплової енергії до нього для забезпечення нормативної температури у всіх приміщеннях будинку, включаючи підвальні та допоміжні. Факт відсутності опалювальних приладів або відмінних показників індивідуального приладу обліку не є підтвердженням відсутності споживання, оскільки тепловтрати відбуваються через огороджувальні конструкції, у тому числі приміщення відповідача та спільні МЗК і підвал. Такі мережі є невід`ємною частиною будинку та обслуговують усі приміщення, незалежно від наявності у них індивідуальних опалювальних приладів.
Згідно з пунктами 38, 41 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, а також пунктом 41 Типового індивідуального договору, відключення квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення в установленому порядку не звільняє споживача від обов`язку сплачувати частку теплової енергії, необхідну для опалення місць загального користування, допоміжних приміщень і забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18.
6.14. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правил надання послуги з постачання теплової енергії та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315, обсяг теплової енергії, що підлягає оплаті окремим споживачем у багатоквартирному будинку, визначається не виключно виходячи з факту роботи опалювальних приладів у конкретному приміщенні, а як частка загального обсягу теплової енергії, спожитої будинком.
Отже, навіть факт відключення окремих опалювальних приладів або встановлення пломб на запірній арматурі не свідчить автоматично про відсутність у власника приміщення обов`язку брати участь у відшкодуванні витрат на теплову енергію, спожиту будинком у цілому. Оскільки Климчук А.В. є власником спірного майна, на нього покладено тягар утримання такого майна; доводи відповідача про відсутність підстав для оплати послуг з теплопостачання з посиланням на придбання приміщення у 2012 році з відключеною системою опалення суд вважає такими, що не спростовують зазначеного обов`язку.
6.15. Відповідачем не спростовано розрахунків ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо визначених позивачем обсягів теплової енергії, не надано власного контррозрахунку обсягу спожитої теплової енергії та розміру заборгованості за надані послуги теплопостачання.
З огляду на викладене, а також з урахуванням встановлених судом обставин щодо отримання ФОП Климчуком А.В. теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії №4886, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за фактично спожиту теплову енергію з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат.

7. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
7.1. Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
7.2. Під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 25.03.2026 у справі №917/19/26 доводи апеляційної скарги ФОП Климчука А.В. не знайшли свого підтвердження. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.
7.3. З огляду на викладене Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого господарського суду від 25.03.2026 – без змін.
8. Щодо судових витрат
8.1. Зважаючи, що суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 ГПК України).
8.2. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, за наслідками відмови у задоволенні апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270 ГПК України, пунктом 1 частини першої статті 275, статтями 276, 281 – 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Климчука Артема Вікторовича на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.03.2026 у справі №917/19/26 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.03.2026 у справі №917/19/26 залишити без змін. 
3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови в порядку та у випадках, що передбачені статтями 286 – 291 Господарського процесуального кодексу України. 
Повну постанову складено 01.07.2026.

Головуючий суддя Є.О. Васильєв

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков