Справа №932/6990/26
Провадження №2/932/126/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року          м.Дніпро
Шевченківський районний суд м. Дніпра у складі головуючого-судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Підопригори Р.А., заявника ОСОБА_1 , її представника адвоката Савко В.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 , його представника адвоката Францена Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, 
В С Т А Н О В И В:
01.06.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду та просила видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , на строк у шість місяців та покласти на нього наступні обов`язки:
1. заборонити йому вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати зі нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 
2. заборонити наближатися ближче ніж на 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, ОСОБА_1 , зокрема, але не обмежуючись наведеним: 
- АДРЕСА_1 ;
- АДРЕСА_2 .
Обґрунтування позиції заявника.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує про існування між нею та ОСОБА_2 спору про розірвання шлюбу та спору про визначення місця проживання спільної дитини. 
Зазначає, що стосунки між сторонами напружені, ОСОБА_2 вчиняє щодо неї систематичне психологічне насильство, а саме маніпулює спільної дитиною, без її згоди вивозить сина за кордон, погрожує не повернутися, його комунікація виходить за межі загальноприйнятих етичних норм та містить ознаки навмисної дискредитації її особистості, містить нецензурні висловлювання. 
Окрім цього заявник вказує про привласнення ОСОБА_2 вмісту її приватних чатів, зокрема конфіденційного листування з адвокатом, погрози задіяти інформацію проти неї. 
Також заявниця покликається на факти примушування ОСОБА_2 її до укладення шлюбу а тепер до його продовження, з метою ухилення від військової служби.
В судовому засіданні заявник та її представник просили заяву задовільнити, навели підстави аналогічні змісту заяви.
Обґрунтування позиції заінтересованої особи.
ОСОБА_2 заперечив факт вчинення домашнього насильства. Вказав, що між ним та заявником існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Заявник маніпулює спільною дитиною, чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Зазначив, що їхнє спілкування спрямовано на вирішення питань щодо дитини, визнав що допускав різкі висловлювання, проте вказав, що такі зумовлені поведінкою заявника та його емоційним станом.
В судовому засіданні заінтересована особа та його представник просили відмовити у задоволенні заяви.
Встановлені обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Викладене підтверджується свідоцтвом про народження.
04.04.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Із долучених роздруківок та відео переписки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що останні спілкуються як щодо спільної дитини так і на інші теми. У переписці ОСОБА_2 не рідно використовує нецензурні слова, звинувачує ОСОБА_1 у позашлюбних відносинах з чоловіками, погрожує їй розкриттям її «секретів», вимагає вчинення від неї певних дій.
При цьому, така переписка велася з 07.04.2026 та до кінця травня 2026 року.
Заінтересованою особою долучено позитивні характеристики своєї особи від ПЗ «Дніпровський ліцей «Стежина мудрості», пояснення сусідки, пояснення сімейного лікаря дитини та гімназії (вказано, що дитиною займався батько), відповіді з поліції про відсутність негативної поведінки, довідку про не перебування на обліку КНТ «ДБКЛПД» ДОР, довідку про відсутність судимостей.
На розгляді в Шевченківський районний суд м. Дніпра перебувають цивільні справи №204/569/26 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також №932/2472/26 про визначення місця проживання дитини. В межах останньої справи, ухвалою від 06.03.2026, в порядку забезпечення позову, зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодно спілкуватися з їхнім малолітнім сином ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного тижня з 18-00 п`ятниці до 18-00 неділі особисто на території міста Дніпра або міста Павлограда Дніпропетровської області.
Також становлено, що ОСОБА_2 звертався про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за результатами розгляду 25.05.2026 справу було закрито суддею у зв`язку зі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Застосоване законодавство.
Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 по справі №756/2072/18, у постанові від 04.12.2019 по справі №607/10122/19.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Висновки.
1. Надана переписка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містить нецензурні та образливі висловлювання останнього, його звинувачення ОСОБА_1 у неналежній поведінці, погрози розповісти про таку поведінку третім особам та наслідками такого розголосу.
Такі висловлювання виходять за межі нормального спілкування, містять словесні образи, погрози, приниження, залякування та підпадають під ознаки психологічного насильства.
Така поведінка є триваючою та відсутні підстави вважати, що вона припиниться за добровільною волею ОСОБА_2 .
В свою чергу не встановлено, щоб ОСОБА_2 проявляв агресивну поведінку щодо ОСОБА_1 при безпосередніх зустрічах, переслідував її, відвідував її місце проживання (за винятків, пов`язаних із виконанням батьківських прав) чи місце роботи.
2. Доводи ОСОБА_2 про те, що такі його повідомлення спровоковані самою ОСОБА_1 , яка обмежувала його права як батька відхиляються.
Зокрема, на переконання суду, вчинення психологічного насильства не можливо виправдати поведінкою потерпілої чи емоційним станом кривдника. Крім того відповідні доводи не знайшли свого підтвердження.
3. Разом із тим слід врахувати, що сторони мають спільну дитину. Відтак мають взаємні права та обов`язки щодо утримання та виховання дитини. На переконання суду, викладене змушує сторони комунікувати між собою (як щодо виконання ухвали суду від 06.03.2026 так і щодо можливих різних життєвих ситуацій, що можуть відбутися).
4. Інші доводи заявника судом відхиляються, зокрема факт звернення про вчинення заявником адміністративного правопорушення, яке пов`язано з дитиною та подання заяви про надання строку на примирення у справі про розірвання шлюбу не можливо розцінити як домашнє насильство.
5. Суд також відхиляє доводи заінтересованої особи про те, що звертаючись із заявою до суду заявник переслідувала мету здобути вигіднішу позицію у справі про визначення місця проживання дитини.
По перше, це не усуває факт насильства та необхідності на його реагувати.
По друге, дана ухвала не впливає на обсяг прав та обов`язків ОСОБА_2 щодо дитини та не повинна обмежувати його у таких правах. В межах даного справи не ставилося питання про неналежну поведінку його як батька.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним обмежити листування та телефонні переговори ОСОБА_2 з ОСОБА_1 питаннями утримання та виховання спільної дитини.
Відтак, суд 
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 задовільнити частково.
Обмежити ОСОБА_2 у листуванні та телефонних переговорах з ОСОБА_1 , а саме заборонити йому здійснювати відповідні листування та телефонні переговори, окрім питань, зумовлених утриманням та виховання дитини ОСОБА_3 .
В задоволенні решти вимог заяви – відмовити.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:      В.І. Цитульський