02.06.26
22-ц/812/1169/26
Провадження № 22-ц/812/1169/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

02 червня 2026 року      м. Миколаїв
справа № 468/8/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем – Повертайленко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , подану його представником –
адвокатом Козиревич Оксаною Сергіївною,
на рішення Братського районного суду Миколаївської області, ухвалене 04 березня 2026 року суддею Жилою Н.М. у приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту не зазначена), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У січні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Зазначала, що від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 01.09.2023 року вступила до Коледжу Приватного вищого навчального закладу «Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика» на контрактній основі, денної форми навчання за спеціальністю «223 Медсестринство». Навчання в коледжі закінчується 30.06.2026 року. Після досягнення донькою повноліття відповідач перестав надавати допомогу на її утримання, хоча таку можливість має оскільки працює вчителем математики у школі та щомісячно отримує заробітну плату. Інших утриманців відповідач не має.
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.
Узагальнені доводи інших учасників
Представник відповідача адвокат Козиревич О.С. у поданій суду заяві вказувала на те, що позивачкою підтверджено факт навчання дитини, але не надано доказів які саме витрати несе ОСОБА_2 у зв`язку з навчанням доньки та чому визначено саме такий розмір аліментів. Крім того зазначала, що питання вступу доньки на контрактну форму навчання не обговорювалось з відповідачем та не з`ясовувалося чи зможе він надавати допомогу з оплати навчання. При обранні навчального закладу та форми навчання позивачка не з`ясовувала наявності чи відсутності у відповідача можливості оплачувати його. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2026 року позов задоволено, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 03.01.2025 року і до закінчення донькою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років. Також з відповідача стягнуто 1 331, 20 грн судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів неможливості сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, саме у заявленому позивакою розмірі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі адвокат Козиревич О.С., діючи в інтересах відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн до закінчення навчання.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що у позовній заяві є підтвердження, що дитина навчається, однак не надано доказів, які витрати несе позивач в зв`язку з навчанням доньки (додано лише 2 квитанції), не обґрунтована вимога чому саме такий розмір аліментів буде задовольняти потреби доньки на навчання. 
При винесенні рішення судом не було враховано матеріальний стан позивача та стан його здоров`я.
Узагальнені доводи інших учасників 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров`я, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Братського районного суду Миколаївської області 09.08.2016 року було розірвано. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.09.2023 року вступила до Коледжу Приватного вищого навчального закладу «Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика», де навчається на контрактній основі денної форми навчання за спеціальністю «223 Медсестринство». Закінчення строку навчання 30.06.2026 року.
Позиція апеляційного суду
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
- досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
- продовження ними навчання;
- потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;
- наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Аналогічний висновок викладено у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У справі, що переглядається, встановлено, що донька сторін ОСОБА_3 з 01.09.2023 року навчається у Коледжі Приватного вищого навчального закладу «Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика» на контрактній основі, денної форми навчання за спеціальністю «223 Медсестринство». Навчання в коледжі закінчується 30.06.2026 року. Вартість навчання за ІІ курс складала 18 500 грн, за ІІІ курс 19 000 грн, за ІV курс 19 500 грн.
Відповідач коштів на утримання доньки не надає. 
При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 підтвердила факт навчання дитини та розмір його оплати, проте, до позовної заяви було надано лише дві квитанції про оплату 1 900 грн. При цьому з квитанцій вбачається, що платником коштів є ОСОБА_3 . 
Будь-яких доказів оплати навчання доньки саме позивачкою ОСОБА_2 та за власні кошти, суду надано не було.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що прожитковий мінімум на працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3028 грн. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" визначено, що прожитковий мінімум на працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3328 грн.
На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання та чи повнолітні дочка, син, що продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
Обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17.
У справі, що переглядається, враховуючи обсяг наданих позивачкою доказів на підтвердження оплати нею вартості навчання доньки, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доцільність стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.01.2025 року до закінчення донькою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років. 
У свою чергу відповідач ОСОБА_1 не надав суду підтверджень того, що 1500 грн є саме тією сумою, яку він в змозі надавати на утримання повнолітньої доньки.
Установивши зазначені обставини, колегія суддів доходить висновку, що розмір аліментів, який буде достатнім для забезпечення навчання повнолітньої доньки сторін, складає 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_1 .
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником – адвокатом Козиревич О.С., підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – зміні, зі зменшенням суми стягуваних аліментів з до 1/6 частини.
Щодо судових витрат
Згідно із підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, при цьому апеляційний суд не задовольняє клопотання апелянта про скасування рішення суду першої інстанції, а змінює його в частині розміру стягуваних аліментів, витрати апелянта, понесені при поданні апеляційної скарги, залишаються за його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , адвоката Козиревич Оксани Сергіївни задовольнити частково.
Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2026 року змінити, зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 03.01.2025 року і до закінчення донькою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років. 
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      В.В.Коломієць
Т.В.Серебрякова    
---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2026 року