Справа № 761/48279/25
Провадження № 2-а/761/318/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової Олени Володимирівни, Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просила суд: 
визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ №0009936365, винесену 04.11.2025 інспекторкою з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусаровою О.В. відносно ОСОБА_1 , згідно з якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн; 
провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення; 
визнати протиправними дії інспекторки з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової О.В. щодо тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик для зберігання; 
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок протиправних дій щодо затримання транспортного засобу та винесення постанови в розмірі 2 127, 40 грн;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 616, 50 грн, у тому числі судовий збір - 605, 60 грн та комісія - 10, 90 грн. 
свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.11.2025 приблизно об 11 год. 35 хв. вона ( ОСОБА_1 ), керуючи автомобілем MG4 Electric, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зупинку та стоянку за адресою: м. Київ, вул. Дмитра Годзенка, 2/4. Транспортний засіб був зупинений на краю тротуару із заїздом на тротуар двома правими колесами із додержанням вимог пп. «д» п. 15.10 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Автомобіль, не створював перешкод для руху інших транспортних засобів та пішоходів. Після повернення на місце зупинки та стоянки приблизно об 11 год. 50 хв. вона виявила автомобіль завантаженим на евакуатор, який збирався залишити місце евакуації автомобіля. На прохання позивачки ознайомити її з постановою та повідомити підстави для евакуації автомобіля інспекторка Гусарова О.В. відмовила. Після виклику поліції позивачка склала заяву про неправомірні дії інспекторки.
Також, позивачка зазначила, що автомобіль був припаркований таким чином, що для проходу пішоходів залишилося біля 110 см вільного для проходу по тротуару місця, що не могло перешкоджати руху пішоходів, у тому числі, пішоходів із дитячими колясками (візочками), середня ширина яких становить 50-60 см або осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування (у інвалідному візку), стандартна ширина якого не перевищує 70 см. 
У зв`язку з чим, позивачка вважає оскаржувану постанову та дії інспекторки протиправними.
Крім того, позивачка у позові зазначила, що, оскільки, для повернення затриманого транспортного засобу іншого виходу, аніж сплати штраф і послуги евакуації та зберігання її транспортного засобу й оскаржити постанову у встановленому порядку не було, вона змушена була сплатити 2 127, 40 грн. Вважає, що внаслідок неправомірних дій інспекторки Гусарової О.В. їй було нанесено матеріальну шкоду в зазначеному розмірі, що включало: 340 грн та додатково 34 грн комісії за сплату штрафу із 50% знижкою, відповідно до оскаржуваної постанови, 1 270 грн. та додатково комісія 127 грн - сплата за евакуацію автомобіля, 324 грн та додатково комісія 32, 40 грн. - сплата за збереження транспортного засобу на спеціальному майданчику. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлені процесуальні строки для подання заяв по суті справи. 
06.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача - Департамент територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент територіального контролю м. Києва) надійшов письмовий відзив на позов. Свої заперечення Департамент територіального контролю м. Києва обґрунтовує тим, що автомобіль позивачки у порушення вимог пп «в» п. 15.10 ПДР був поставлений на стоянку, не залишивши 2 метрів для вільного руху пішоходів, чим створював перешкоду. Тимчасове затримання транспортного засобу, шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Відповідь на відзив від позивачки до суду не надходила.
12 січня 2026 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третіх осіб: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві; фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 ; Головне управління Національної поліції у м. Києві посилаючись на те, що рішення суду у цій справі про визнання постанови неправомірною та стягнення майнової шкоди безпосередньо вплине на права та обов`язки зазначених вище суб?єктів, як фактичних отримувачів коштів.
Вивчивши дане клопотання, суд прийшов до висновку, про відсутність правових підстав для залучення до участі у справі третіх осіб.
17.01.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, яку відповідач отримав 13.01.2026. У запереченні відповідач не погоджується з твердженнями позивачки щодо неналежного повідомлення її про винесення оскаржуваної постанови, оскільки, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки виноситься без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інспектор залишає повідомлення під лобовим склом, як того, вимагає ст. 279-1 КУпАП; копія оскаржуваної постанови відправлена на адресу місця реєстрації позивачки відповідно до вимог ч. 7 ст. 279-1 КУпАП. З приводу посилання позивачки на рекомендаційний характер норм ДБН В.2.2-40:2018, які встановлюють мінімально допустимі параметри пішохідних шляхів, у тому числі, щодо їх ширини, з метою забезпечення безпеки та доступності, відповідач вважає безпідставними, оскільки, ДБН не є методичними рекомендаціями, а затвердженими нормативними документами у сфері містобудування.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Гусарової О.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серії 2КІ №0009936365 від 04.11.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. 
З постанови вбачається, що транспортний засіб MG4 Electric, державний номерний знак НОМЕР_1 , 04.11.2025 о 11 год. 50 хв. на вул. Дмитра Годзенка, 2/46 в м. Києві поставлений на стоянку, що створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушено пп. «д» п. 15.10 ПДР, тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. 
Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.
Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.11.2025 інспекторкою з паркування Гусаровою О.В., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №990 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання», ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу MG4 Electric, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його доставлення для зберігання на спеціальному майданчику чи стоянку за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 9. 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно п. 9.1 рішення Київської міської ради від 13.07.2023 №6870/6911 «Про оптимізацію діяльності деяких структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» здійснення Департаментом територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повноважень та функцій щодо здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оплати вартості послуг з паркування транспортних засобів та контролю діяльності внутрішнього водного транспорту починається з дня видання розпорядження Київського міського голови про готовність до здійснення таких повноважень та функцій. 
Пунктом 6 Положення «Про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», затвердженого рішенням Київської міської ради 02.03.2023 N 6010/6051(у редакції рішення Київської міської ради від 13.07.2023 року N 6870/6911) у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджуються наказом директора Департаменту.
У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: 1) здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису); 2) розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; 3) складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; 4) накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); 5) розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності; 6) складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів; 7) здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. 
Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування м. Києва, складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів, є складовою частиною виконання посадовою особою інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням «Про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
А відтак, при розгляді справ щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 265-4 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих. 
Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.
Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.
Відповідно до п. 11.13 ПДР, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил. 
Пунктом 15.1 передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
Згідно п. 15.10 ПДР стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах. 
Відповідно до термінів, наведених у п. 1.10 ПДР, крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги);
стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;
тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;
Отже, тротуар, як елемент дороги, призначений для руху пішоходів. 
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» , учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Положенням ч. 1 ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. 
Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом АРМ Інспектора про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові. 
Так, на веб-сайті kyiv.digital/penalty/check, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові за допомогою ідентифікаторів доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - постанова 2КІ № 0009936365 від 04.11.2025, розміщені фотознімки транспортного засобу MG4 Electric, державний номерний знак НОМЕР_1 , зроблені з різних ракурсів, які відображають, що транспортний засіб позивачки стоїть на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше 2 м, про що позивачка у позові не заперечувала, зазначивши, що автомобіль був припаркований таким чином, що для проходу пішоходів залишилося біля 110 см вільного для проходу по тротуару місця. 
Відповідно до змісту норми пп. «в» п. 15.10 ПДР, водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Отже, із досліджуваних судом матеріалів справи встановлено, що позивачка здійснила зупинку на тротуарі, призначеному виключно для руху пішоходів, розмістивши транспортний засіб таким чином, що це створює перешкоду для їхнього руху. 
Наданий позивачкою розмір проходу для пішоходів (110 см) сам по собі не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки, розміщення транспортного засобу на тротуарі повинно відповідати не лише критерію мінімальної ширини для проходу, але й іншим вимогам ПДР, зокрема, щодо способу та умов розташування транспортного засобу. Доказів того, що в місці стоянки були наявні передбачувані дорожні знаки чи інші обставини, які б дозволяли таке розміщення транспортного засобу, позивачкою не надано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що головним спеціалістом - інспектором з паркування повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені оскаржуваної постанови.
Оскільки, оскаржувану постанову винесено законно та правомірно, тимчасове затримання транспортного засобу MG4 Electric, державний номерний знак НОМЕР_1 , відбулося в межах чинного законодавства.
Суд вважає, що позивачкою не надано доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваній постанові та твердження позивачки про те, що її незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності не можуть братись судом до уваги, оскільки, будь-які докази на підтвердження вказаних фактів в матеріалах справи відсутні.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору, при цьому інші доводи сторін, не впливають на вищевказані висновки суду. 
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з огляду на предмет та підстави позову, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 74, 77, 78, 79, 241, 242, 286, 293, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової Олени Володимирівни, Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя: