ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

14 квітня 2026 року 	Справа № 160/35709/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Юркова Е.О. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Ситнік О.В.	 	
за участі: 	 	 	
представник позивача представники відповідача 	Хозяїнов В.В., Дідківська С.С., Проненко В.І. 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Натурпро" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПРОМОПТ»; Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІРІС»; Товариство з обмеженою відповідальністю «БРУК ЮКРЕЙН»; Товариство з обмеженою відповідальністю «АРВІТОН»; Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛІВАН ПРОІМПОРТ»; Товариство з обмеженою відповідальністю «РІНВУЛ»; Товариство з обмеженою відповідальністю «АЦТЕК ОПТ»; Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «РЕГІЯРД»; Товариство з обмеженою відповідальністю «М.І.С. ТРЕЙДІНГ Україна»; Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД»; Товариство з обмеженою відповідальністю «АМГ ЛОГІСТИК» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
УСТАНОВИВ:
16 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Натурпро" в особі представника Хозяїнова Володимира Валерійовича через підсистему “Електронний суд” звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0483720701 від 26.08.2025 р., №0483740701 від 26.08.2025 р., №0483780701 від 26.08.2025 р., прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення №0483720701 від 26.08.2025 р., №0483740701 від 26.08.2025 р., №0483780701 від 26.08.2025 р. є протиправними, складеними без урахування фактичних обставин справи та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648. Вказує, що висновок відповідача в акті перевірки про те, що заниження задекларованих ТОВ «НАТУРПРО» показників у рядках 01 декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 20 462 226 грн., є протиправним. До вказаного висновку Головне управління ДПС у Дніпропетровській області приходить зазначаючи в акті перевірки про те, що господарські операції ТОВ «НАТУРПРО» з закупівлі товарів у контрагентів ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ВІЛМАР ТРЕЙД», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА», ТОВ «М. І С. ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД»», ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК», на думку відповідача, є нереальними операціями, через що відповідач вважає, що такі обставини призвели до заниження інших операційних доходів на вартість безоплатно отриманих активів від невстановлених осіб та до заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток / збиток) на загальну суму 20 462 226 грн. Звертає увагу суду на те, що наведене твердження відповідача є передчасним та не відповідає фактичним обставинам. Усі господарські операції позивача з контрагентами є реальними та належним чином відображені в бухгалтерському обліку, що підтверджується первинними документами, які позивачем були надані відповідачеві під час перевірки. Щодо відсутності завищення позивачем витрат, які враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування за рахунок віднесення до складу витрат аудиторських послуг, юридичних та у сфері ЗЕД у сумі 8 258 771,10 грн. за контрагентом ТОВ «КОМПЛЕКТ CEPBIC КС» позивач зазначає про те, що відображення в акті перевірки господарських операцій за цим контрагентом здійснено необґрунтовано та передчасно. Щодо відсутності завищення позивачем витрат, які враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування за рахунок віднесення до складу витрат вартості списаних будівельних матеріалів на проведення ремонту орендованих приміщень у сумі 11 176 896,09 грн. позивач вказує на те, що ТОВ «НАТУРПРО» надавало відповідачеві належні первинні документи, що обґрунтовують як прийняття керівником позивача рішень про необхідність виконання ремонтних робіт, їх фактичне виконання працівниками позивача, закупівлю будівельних матеріалів, а також їх належне списання. Щодо відсутності порушень ТОВ «НАТУРПРО» податкового законодавства при здійсненні у 2022-2024 рр. списання ТМЦ, що відображено в бухгалтерському обліку Дт.рах.947 Кт.рах.20,25.26, 28. 80 Дт.рах.791 Кт.рах.947 на суму 8 847 487,89 грн. позивач зазначає про те, що згідно наведеної в акті перевірки інформації вбачається, що відповідачем помилково включено до суми 8 847 288,49 грн. суми списаних ТМЦ, що були знищені 24.06.2023 року внаслідок ракетного обстрілу приміщень по вул. Мільмана, 152, м.Дніпро. Вважав, що відсутні порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні у 2022-2024 рр. списання ТМЦ на суму 8 847 487,89 грн. Відповідачем протиправно зазначено в акті перевірки про необхідність складення ТОВ «НАТУРПРО» податкових накладних щодо списаних ТМЦ. Відносно відсутності заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ від вартості списаних товарно-матеріальних цінностей в cумi 2 457 119 грн. позивач зазначав, що надав відповідачеві належні докази того, що 24.06.2023 року внаслідок ракетного обстрілу приміщень по вул. Мільмана, 152, м. Дніпро було знищено майно позивача, такі ТМЦ позивача було придбано ним в оподатковуваних податком на додану вартість операціях. Тобто, на думку позивача, до таких товарів, що придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, і знищені у період дії воєнного стану не застосовуються приписи пункту 198.5 статті 198 ПК України. Щодо відсутності заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість від вартості списаних товарно-матеріальних цінностей у сумi 4125068 грн. позивач вказав, що при списанні дослідних зразків продукції суми ПДВ, які були включені до складу податкового кредиту під час їх виробництва, коригуванню не підлягають, податкові зобов`язання з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 розділу V ПК України підприємством не нараховуються за умови, що вартість таких зразків включається до вартості товарів/послуг, операції з постачання яких є об`єктом оподаткування ПДВ та пов`язані з отриманням доходів. Звертає увагу суду на те, що відповідачем на думку позивача невірно застосовано розмір штрафних санкцій.
Ухвалою суду від 22.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
06.01.2026 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки від 04.07.2025 р. №3017/04-36-07-01/39356648, та вказав, що контролюючий орган в результаті здійсненої перевірки позивача – ТОВ «НАТУРПРО» дійшов об`єктивного висновку про те, що господарські операції останнього з купівлі товарів у контрагентів ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ВІЛМАР ТРЕЙД», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА», ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД», ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» є за своєю суттю нереальними операціями. Відповідачем зазначено, що на основі наданих позивачем первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, було здійснено всебічний та комплексний аналіз взаємовідносин з ТОВ «КОМПЛЕКТ CEPBIC КС» та встановлено, що в актах надання послуг взагалі не значиться такої конкретної інформації, як наприклад фактична кількість часу, витраченого на виконання робіт, від якої залежить розрахований розмір грошового гонорару виконавця. Тобто, первинний документ не містить інформації, щодо фактично витраченого часу для виконання обсягу вказаних юридичних послуг та чим взагалі зумовлена загальна вартість таких послуг. Також відповідач зазначив, що ТОВ "НАТУРПРО" було надано до перевірки акти списання товарно-матеріальних цінностей на суму 20 183 506,18 грн. В актах на списання ТМЦ зазначено для потреб лабораторії. До перевірки також були надані службові записки на погодження керівнику списання сировини у зв`язку з технологічними втратами при приготуванні напівфабрикатів, з висновком комісії що сировина не підлягає подальшому використанню. Але відповідно до даних бухгалтерського обліку дана сировина не приймала участі у виробництві, не формувала собівартість виготовленої продукції. Отже, вважати що сировина втрачена у результаті технологічного процесу виготовлення не має місце. Інших документів щодо підтвердження технологічних втрат до перевірки не надано. До перевірки позивачем було надано акти списання будівельних матеріалів. Вартість придбаних матеріалів складала 11 176 896.09 грн. і у повному обсязі була списана позивачем до складу адміністративних витрат та відображено у звітах про фінансові результати і враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2021, 2022, 2023 роки та 3 квартали 2024 року. Відповідач вказав, що не надано до перевірки документи, що підтверджують відпуск матеріалів зі складу до виробничих або адміністративних приміщень (складання акту або накладної-вимоги на переміщення ТМЦ до інших структурних підрозділів підприємства. На підтвердження вибуття (переміщення) матеріалів з обліку підприємством до перевірки надані лише акти списання в кількісному та вартісному виразі. До перевірки ТОВ «НАТУРПРО» не надано актів на передачу таких ТМЦ (будматеріали) для виконання робіт з деталізованим зазначенням робіт на які їх списано, підстави такого списання, що унеможливлює ідентифікувати використання таких матеріалів в межах господарської діяльності перевіряємого підприємства. Щодо неналежного списання, на думку відповідача, позивачем ТМЦ в результаті обстрілу та пошкодження майна позивача, відповідач вказав, що позивачем надано фотоматеріали пошкодженого приміщення (вибиті вікна в приміщенні де знаходяться комп`ютери, документація, лабораторія, роздягальня), пошкоджена огорожа, звертає увагу суду на те, що у наданих фотоматеріалах відсутнє пошкоджене майно, звертає також увагу суду на те, що в ході самої перевірки та на момент складання безпосередньо акту перевірки, податковому органу не було відомо про існування сертифікату Дніпропетровської ТПП № 1200-25-1581 від 27.08.2025 року у зв`язку із тим, що його було отримано позивачем майже вже після факту завершення перевірки. А тому з урахуванням наведеного вище, твердження позивача про достатність доказів, наданих контролюючому органу на підтвердження списання ТМЦ відхиляється контролюючим органом.
Ухвалою від 20.01.2026 року залучено в адміністративній справі №160/35709/25 третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
- Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПРОМОПТ» (пр. Науки, буд. 56, м. Харків, Харківська область, 61072; код ЄДРПОУ 44499025);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІРІС» (вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський район) буд. 50-Б, оф. 7, м. Київ, 01054; код ЄДРПОУ 45000414);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «БРУК ЮКРЕЙН» (вул. Ділова, буд.3, м. Київ, 03150; код ЄДРПОУ 41915905);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «АРВІТОН» (вул. Соборності України, буд. 249, м. Харків, Харківська область, 61183; код ЄДРПОУ 45192329);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛІВАН ПРОІМПОРТ» (пр. Науки, буд. 56, м. Харків, Харківська область, 61072; код ЄДРПОУ 44838406 );
- Товариство з обмеженою відповідальністю «РІНВУЛ» (вул. Підвисоцького Професора, буд. 5, літера А, офіс 7, м.Київ, 01103; код ЄДРПОУ 45040200);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «АЦТЕК ОПТ» (пров.Іванівський, буд. 5, корпус Г-2, кімната 13, м. Харків, Харківська область, 61058; код ЄДРПОУ 43721131 );
- Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «РЕГІЯРД» (вул. Соборності, буд. 12, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50006; код ЄДРПОУ 44151281);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «М.І.С. ТРЕЙДІНГ Україна» (вул. Мандриківська, буд. 47, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094; код ЄДРПОУ 43930133);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД» (вул. Саксаганського, буд. 74 Б, офіс11, м. Київ, 01032; код ЄДРПОУ 42837048);
- Товариство з обмеженою відповідальністю «АМГ ЛОГІСТИК» (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26/28, м. Харків, Харківська область, 61024; код ЄДРПОУ 43458213).
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 23.03.2026 року із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі №160/35709/25 та призначено розгляд справи по суті на 14.04.2026р.
У судове засідання 14.04.2026 року прибули представник позивача та представники відповідача.
Представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, наведені у позові.
Представники відповідача вимоги позову не визнали та просили у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на доводи, наведені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «НАТУРПРО» (ІК в ЄДРПОУ 39356648) зареєстровано 19.08.2014 року у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Дніпропетровській області; основним видом господарської діяльності є: 20.42 Виробництво парфумних і косметичних засобів; інші види діяльності: Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів, Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у., Виробництво готових кормів для домашніх тварин, Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами, Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.
Судом встановлено, що у період з 19.05.2025 року по 27.06.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України, на підставі наказу 10.01.2025 №200-п було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «НАТУРПРО» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2021 по 30.09.2024, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
За результатами перевірки складено акт від 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648, у висновку якого зазначено про встановлення порушень, зокрема:
1. ПСБО 15 «Доходи», ПСБО 16 «Витрати» та п. 44.1. п.44.2 ст.44, ст. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 7 312 472грн., а саме:
- за 2021 рік - 1218 716грн.;
- за 2022 рік - 1 297 520грн.;
- за 2023 рік - 3 142 279грн.;
- за 2024 рік - 1 653 957грн.
2. п. 44.1 ст. 144, п. 189.9 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3, «г» п. 198.5 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 13 997 395грн., в тому числі:
- січень 2021 року на суму 250 270грн., лютий 2021 року-264 191грн., березень 2021 року - 162 805грн., червень 2021 року на суму 75 013грн., серпень 2021 року - 166 467грн., вересень 2021 року- 141533грн., листопад 2021 року - 80 667грн., грудень 2021 року на суму 734 008грн.; - лютий 2022 року - 99 000грн., квітень 2022 року на суму 97 444грн., травень 2022 року на суму 194 923грн., червень 2022 року на суму 230 139грн., липень 2022 року на суму 68 055грн., серпень 2022 року на суму 75 650грн., вересень 2022 року на суму 69 848грн., жовтень 2022 року на суму 48 782грн., листопад 2022 року на суму 52 393грн., грудень 2022 року на суму 3 416 429грн.; - лютий 2023 року на суму 189 496грн., червень 2023 року на суму 1 490 073грн., липень 2023 року на суму 1 644 567грн., вересень 2023 року на суму 53 461грн., жовтень 2023 року на суму 53 771грн., червень 2024 року на суму 903 005грн., липень 2024 року на суму 1 059 233грн., вересень 2024 року на суму 599 737грн., листопад 2023 року на суму 357 705грн., грудень 2023 року на суму 732 958грн.; - січень 2024 року на суму 685 775грн.
3. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не здійснено реєстрацію податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У зв`язку з незгодою з доводами, викладеними в акті перевірки від 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648, ТОВ «НАТУРПРО» подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення на акт перевірки. Листом відповідача від 22.08.2025 р. №74364/6/04-36-07-01 висновок акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ «НАТУРПРО» від 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648 визнано правомірним, обґрунтованим, таким, що відповідає нормам чинного законодавства, в задоволенні заперечень .
На підставі акту перевірки 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 26.08.2025 року прийнято податкові повідомлення-рішення:
- №0483720701 форми «Р», яким ТОВ «НАТУРПРО» нараховано податок на прибуток у розмірі 8 835 911,00 грн., у тому числі 7 312 472,00 грн. за основним платежем та 1 523 439,00 грн. за штрафними санкціями,
- №0483740701 форми «Р», яким ТОВ «НАТУРПРО» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 17496743,75 грн., у тому числі, 13 997 395,00 грн. за основним платежем та 3 499 348,75 грн. за штрафними санкціями,
- №0483780701 форми «ПН», яким ТОВ «НАТУРПРО» нараховано штраф з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 5% на суму 64 600,00 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу (підпункт 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України).
Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України).
У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (пункт 189.1 статті 189 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ та витрат є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), а також формування витрат необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документа не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Отже, надаючи оцінку правомірності винесення податкових повідомлень-рішень, суд зазначає, що висновки акту перевірки 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648 р. ґрунтуються зокрема на нереальності господарських операцій позивача з постачальниками ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ВІЛМАР ТРЕЙД», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА», ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД», ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» (найменування вказані за актом перевірки).
Таким чином, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ВІЛМАР ТРЕЙД», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА», ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД», ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК».
Так, між ТОВ «ТК «АГРОПРОМТРЕЙД» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №20/02-1 від 20.02.2023 року, згідно з яким продавець зобов`язується поставити і передати покупцю товар – цукор білий кристалічний, а покупець – прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору. Поставка товару вважається виконаною в момент передачі товару перевізнику покупця за конкретною адресою поставки та підписання товаросупровідних документів. 
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону: видаткова накладна №15 від 20.02.2023 року; товарно-транспортна накладна №Р15 від 20.02.2023 року, податкова накладна №1 від 20.02.2023 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор.46-47) аналізу податкової інформації ТОВ «ТК «АГРОПРОМТРЕЙД» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ, мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування зокрема приміщення для здійснення ТОВ «ТК «АГРОПРОМТРЕЙД» господарської діяльності: офіс у м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 74Б, офіс 11, та склад у м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 14Д, офіс 14. Кількість найманих працівників у 2023 році – 6 осіб.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «ТК «АГРОПРОМТРЕЙД» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
Також, між ТОВ «АРВІТОН» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір №АРВ13/11/2023-4 від 13.11.2023 року, згідно з яким продавець зобов`язується поставити покупцю в порядку та на умовах, визначених договором, господарчі товари та інше, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на умовах цього договору. У відповідності до умов договору №АРВ13/11/2023-4 від 13.11.2023 року кількісні характеристики, а також асортимент товару в кожній окремій партії закріплюються у відповідних накладних, які підписуються сторонами на кожну партію товару (п. 2.1.). Ціни на товар зазначаються у видаткових накладних, що підписуються уповноваженими представниками сторін (п. 6.1. договору). Поставка товару за договором здійснюється покупцем шляхом самовивозу зі складу продавця (п. 3.1 договору). Обов`язок продавця щодо поставки партії товару покупцеві вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) партії товару покупцю відповідно до п. 3.1. даного договору (п. 3.5. договору). Предметом договору №АРВ13/11/2023-4 від 13.11.2023 року є наступні ТМЦ: флакони скляні, розпилювач для води, баночки, контейнер, пляшки, кришка для пляшки, ящик з пластмаси, спрей для тіла, шампунь, патчі під очі.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №339 від 16.11.2023 року, №340 від 23.11.2023 року, №342 від 21.11.2023 року, №358 від 22.11.2023 року, №359 від 27.11.2023 року, №360 від 04.12.2023 року, №551 від 15.12.2023 року, №510 від 19.12.2023 року, №550 від 20.12.2023 року, №552 від 20.12.2023 року, №155 від 15.01.2024 року, №227 від 25.01.2024 року;
- товарно-транспортні накладні №П1381 від 16.11.2023 року, №П1389 від 23.11.2023 року, №П1389 від 21.11.2023 року, №П1375 від 22.11.2023 року, №П1392 від 27.11.2023 року, №П1395 від 04.12.2023 року, №П1368 від 15.12.2023 року, №П1361 від 19.12.2023 року, №П1398 від 20.12.2023 року, №П1398 від 20.12.2023 року (до ВН №552), №П1331 від 15.01.2024 року, №П1339 від 25.01.2024 року;
- податкові накладні №125 від 16.11.2023 року, №126 від 23.11.2023 року, №128 від 21.11.2023 року, №140 від 22.11.2023 року, №141 від 27.11.2023 року, №7 від 04.12.2023 року, №189 від 15.12.2023 року, №144 від 19.12.2023 року, №188 від 20.12.2023 року, №190 від 20.12.2023 року, №157 від 15.01.2024 року, №229 від 25.01.2024 року;
- платіжні інструкції №3261 від 04.12.2023 року, №3262 від 04.12.2023 року, №3263 від 04.12.2023 року, №3829 від 09.02.2024 року, №28 від 25.01.2024 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор.25) аналізу податкової інформації ТОВ «АРВІТОН» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ (діюче на дату здійснення податкової перевірки позивача), мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування зокрема приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: офіс у м. Київ, вул. Будіндустрії, буд.6, офіс 21, та склад у м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1. Кількість найманих працівників у 2023 році – 5 осіб за ознакою 101, у 2024 році – 2 особи за ознакою 101; звітує, за 2023 та за 2024 роки ТОВ «АРВІТОН» задекларовано дохід за деклараціями з податку на прибуток.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «АРВІТОН» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
15.06.2023 року ТОВ «ДОМІРІС» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір №ДМІ15/06/2023-8 від 15.06.2023 року, за яким продавець зобов`язався поставити покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором, господарчі товари, швейну фурнітуру, вироби пакувальні та інше, а покупець зобов`язався приймати товар та оплачувати його на умовах договору. У відповідності до договору №ДМІ15/06/2023-8 від 15.06.2023 року кількісні характеристики, а також асортимент товару в кожній окремій партії закріплюються у відповідних накладних, які підписуються сторонами на кожну партію товару (п. 2.1.). Ціни на товар зазначаються у видаткових накладних, що підписуються уповноваженими представниками сторін (п. 6.1. договору). Загальна вартість товару визначається після закінчення строку дії цього договору на підставі видаткових накладних, що підписуються уповноваженими представниками сторін (п. 6.2 договору). Поставка товару за договором здійснюється покупцем шляхом самовивозу зі складу продавця (п. 3.1 договору). Обов`язок продавця щодо поставки партії товару покупцеві вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) партії товару покупцю відповідно до п. 3.1. даного договору (п. 3.5. договору). Предметом договору №ДМІ15/06/2023-8 від 15.06.2023 року є наступні ТМЦ: стрічка текстильна, блістерна упаковка, мішок пакувальний, баночки скляні, пахощі.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №770, №771, №772, №773 від 19.06.2023 року, №28 від 10.01.2024 року, №29 від 18.01.2024 року;
- товарно-транспортні накладні №П1352, №П1381 (3 шт.) від 19.06.2023 року, №П1381 від 10.01.2024 року, №П1386 від 18.01.2024 року,
- податкові накладні №130, №131, №132, №133 від 19.06.2023 року, №27 від 10.01.2024 року, №28 від 18.01.2024 року,
- платіжні інструкції №1977, №1978, №1981, №1982 від 05.07.2023 року, від 27.12.2023 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор.17) аналізу податкової інформації ТОВ «ДОМІРІС» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ (діюче на дату здійснення податкової перевірки позивача), мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування зокрема приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: офіс у м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, буд. 50Б, офіс 7, та склад у м. Київ, вул. Вербова, буд. 17. Кількість найманих працівників у 2023 році – 5 осіб за ознакою 101, у 2024 році – 6 осіб за ознакою 101; звітує, за 2023 та 2024 роки ТОВ «ДОМІРІС» задекларовано дохід за деклараціями з податку на прибуток.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «ДОМІРІС» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
09.11.2023 року між ТОВ «РІНВУЛ» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір №РНВ09/11/2023-6 від 09.11.2023 року, згідно з яким продавець зобов`язується поставити покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором, пульверизатор та ін., а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на умовах даного договору. У відповідності до умов договору №РНВ09/11/2023-6 від 09.11.2023 року кількісні характеристики, а також асортимент товару в кожній окремій партії закріплюються у відповідних накладних, які підписуються сторонами на кожну партію товару (п. 2.1.). Ціни на товар зазначаються у видаткових накладних, що підписуються уповноваженими представниками сторін (п. 6.1. договору). Поставка товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом самовивозу зі складу продавця (п. 3.1 договору). Обов`язок продавця щодо поставки партії товару покупцеві вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) партії товару покупцю відповідно до п. 3.1. даного договору (п. 3.5. договору). Предметом договору №РНВ09/11/2023-6 від 09.11.2023 року є наступні ТМЦ: пульверизатор, духи, баночки скляні.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №697 від 16.11.2023 року, №705 від 17.11.2023 року, №11 від 10.01.2024 року;
- товарно-транспортні накладні №П3049 від 30.11.2023 року, №П3044 від 17.11.2023 року, №П1347 від 10.01.2024 року;
- податкові накладні №8 від 16.11.2023 року, №15 від 17.11.2023 року, №7 від 10.01.2024 року;
- платіжні інструкції №3264 від 04.12.2023 року, №3432 від 26.12.2023 року, №185 від 08.02.2024 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор.35) аналізу податкової інформації ТОВ «РІНВУЛ» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ (діюче на дату здійснення податкової перевірки позивача), мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування зокрема приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: офіс і склад, звітує, а 2023 та 2024 роки задекларовано дохід за деклараціями з податку на прибуток.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «РІНВУЛ» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
05.03.2021 року між ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №АМГЛ/СМ-05/03/21 від 05.03.2021 року, згідно з яким продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити у власність покупця продовольчу продукцію (цукор), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти таку продукцію та оплатити її вартість. У відповідності до умов договору поставки №АМГЛ/СМ-05/03/21 від 05.03.2021 року найменування товару, його асортимент, кількість, дата поставки, ціна та загальна вартість партії товару вказується у відповідних товарно-транспортних, видаткових накладних (п. 1.2.). Загальна сума товару по договору визначається сумарною вартістю партій товару, поставлених протягом дії цього договору (п. 2.5. договору). 
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №184 від 12.03.2021 року, №928 від 01.10.2021 року, №937 від 04.10.2021 року, №1136 від 01.12.2021 року, №268 від 31.03.2021 року, №809 від 31.08.2021 року, №801 від 30.08.2021 року, №277 від 16.06.2022 року;
- товарно-транспортні накладні №12/03 від 12.03.2021 року, №01/10/05 від 10.10.2021 року, №04/10/01 від 04.10.2021 року, №01/12/5 від 01.12.2021 року, №31/03/10 від 31.03.2021 року, №31/08/05 від 31.08.2021 року, №30/08/4 від 30.08.2021 року, №16/06/3 від 16.06.2022 року;
- податкові накладні №4 від 11.03.2021 року (з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників №5 від 12.03.2021 року), №1 від 28.09.2021 року, №7 від 29.11.2021 року, №12 від 31.03.2021 року, №3 від 30.08.2021 року, №4 від 27.08.2021 року, №4 від 15.06.2022 року;
- платіжні інструкції №554 від 11.03.2021 року, №25 від 28.09.2021 року, №1880 від 30.08.2021 року, №2639 від 29.11.2021 року, №4020 від 15.06.2022 року, платіжні доручення №188 від 01.04.2021 року, №745 від 27.08.2021 року, №746 від 30.08.2021 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор.50) аналізу податкової інформації ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ, мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування, втому числі приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: два офіси та склад. Кількість найманих працівників у чотирьох кварталах 2021 року і першому кварталі 2022 року становила від 14 осіб до 21 особи (за ознакою 101), від 19 до 30 осіб (за ознакою 157), звітує за 2021 та 2022 роки ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» задекларовано дохід за деклараціями з податку на прибуток.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
15.02.2021 року між ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №ДП1501/21 від 15.02.2021 року, згідно з яким продавець зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов договору поставки №ДП1501/21 від 15.02.2021 року, у день доставки товару продавець зобов`язується надати покупцю видаткову накладну, в якій вказуються найменування товару, що постачається, його кількість, ціна за одиницю, загальна ціна товару та інша інформація, що підлягає внесенню у видаткову накладну відповідно до чинного законодавства (п. 2.4.). Загальна ціна договору складається з суми цін товару, поставленого продавцем та прийнятого покупцем протягом строку дії договору в порядку, визначеному договором (п. 3.1.). Предметом договору поставки №ДП1501/21 від 15.02.2021 року є цукор білий кристалічний.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №РН-0000102 від 18.02.2021 року, №РН-0000103 від 22.02.2021 року, №РН-0000104 від 24.02.2021 року, №РН-0000105 від 25.02.2021 року, №РН-0000106 від 26.02.2021 року;
- товарно-транспортні накладні №П3021 від 18.02.2021 року, №П3021 від 22.02.2021 року, №П3021 від 24.02.2021 року, №П3021 від 25.02.2021 року, №П3021 від 26.02.2021 року;
- податкові накладні №4 від 18.02.2021 року, №5 від 22.02.2021 року, №6 від 24.02.2021 року, №7 від 25.02.2021 року, №8 від 26.02.2021 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор.44) аналізу податкової інформації ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ, мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування в тому числі приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: склад за адресою м. Дніпро, вул.Автопаркова, 1Г; звітує, за 2021 рік ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» задекларовано дохід за декларацією з податку на прибуток. В акті перевірки відсутня податкова інформація щодо кількості персоналу у ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» протягом 2021 р.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
01.12.2023 року між ТОВ «ВІЛМАР ТРЕЙД» (продавець, нова назва ТОВ «САЛІВАН ПРОІМПОРТ») та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №011202 від 01.12.2023 року, згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця товар – визначені товаросупровідними документами матеріальні цінності, а покупець – прийняти та оплатити зазначений товар на умовах, визначених цим договором. У відповідності до умов договору поставки №011202 від 01.12.2023 року асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначаються сторонами у видаткових накладних, за якими продавцем здійснюється передача товару покупцю (п. 2.1.). Товар передається продавцем покупцю на складі продавця (п. 2.4. договору). Предметом договору поставки №011202 від 01.12.2023 року є наступні ТМЦ: косметичні засоби для догляду за волоссям, туалетні парфумовані води, пудра косметична, пульверизатори, шампуні для миття волосся.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №1 від 08.01.2024 року, №580 від 04.12.2023 року, №576 від 04.12.2023 року, №583 від 04.12.2023 року, №579 від 04.12.2023 року, №582 від 04.12.2023 року, №584 від 04.12.2023 року, №578 від 04.12.2023 року, №581 від 04.12.2023 року, №577 від 04.12.2023 року;
- товарно-транспортні накладні №П921 від 08.01.2024 року, №П907 від 04.12.2023 року, №П904 від 04.12.2023 року, №П908 від 04.12.2023 року, №П909 від 04.12.2023 року, №П908 від 04.12.2023 року (до видаткової накладної №582 від 04.12.2023 року), №П902 від 04.12.2023 року, №П904 від 04.12.2023 року (до видаткової накладної №578 від 04.12.2023 року), №П906 від 04.12.2023 року, №П903 від 04.12.2023 року;
- податкові накладні №1 від 08.01.2024 року, №616 від 04.12.2023 року, №612 від 04.12.2023 року, №619 від 04.12.2023 року, №615 від 04.12.2023 року, №618 від 04.12.2023 року, №620 від 04.12.2023 року, №614 від 04.12.2023 року, №617 від 04.12.2023 року, №613 від 04.12.2023 року.
08.01.2024 року між ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №24/01-2 від 08.01.2024 року, згідно з яким продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату його вартості на умовах даного договору. У відповідності до умов договору поставки №24/01-2 від 08.01.2024 року предметом постачання є товар, найменування, асортимент, марка, одиниця виміру, кількість якого зазначаються в видаткових накладних, погоджених сторонами (п. 1.2.). Остаточна загальна сума договору визначається як загальна вартість фактично поставленого товару згідно видаткових накладних, підписаних з обох сторін (п. 3.3. договору). Поставка товару здійснюється само вивозом власними силами та засобами покупцем та за рахунок покупця (уповноваженим покупцем перевізником) зі складу продавця та/або вантажовідправника (п. 4.2. договору). Предметом договору поставки №24/01-2 від 08.01.2024 року є шампуні.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №РН-0000001 від 08.01.2024 року, №РН-0000002 від 08.01.2024 року;
- товарно-транспортні накладні №П3003 від 08.01.2024 року, №П3002 від 08.01.2024 року;
- податкові накладні №1 від 08.01.2024 року, №2 від 08.01.2024 року;
- платіжна інструкція №110 від 26.01.2024 року.
26.01.2021 року між ТОВ «АЦТЕК ОПТ» (продавець) та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №260101 від 26.01.2021 року, згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця товар – визначені товаросупровідними документами матеріальні цінності, а покупець – прийняти та оплатити зазначений товар на умовах, визначених цим договором. У відповідності до умов договору поставки №260101 від 26.01.2021 року асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначаються сторонами у видаткових накладних, за якими продавцем здійснюється передача товару покупцю (п. 2.1.). Товар передається продавцем покупцю на складі продавця (п. 2.4. договору). Предметом договору поставки №260101 від 26.01.2021 року є клейонка.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №76 від 26.01.2021 року, №74 від 26.01.2021 року, №79 від 26.01.2021 року, №80 від 26.01.2021 року, №78 від 26.01.2021 року, №77 від 26.01.2021 року, №75 від 26.01.2021 року; 
- товарно-транспортні накладні №П3021 від 26.01.2021 року, №П3021 від 26.01.2021 року (до видаткової накладної №74 від 26.01.2021 року), №П3021 від 26.01.2021 року (до видаткової накладної №79 від 26.01.2021 року), №П3021 від 26.01.2021 року (до видаткової накладної №80 від 26.01.2021 року), №П3021 від 26.01.2021 року (до видаткової накладної №78 від 26.01.2021 року), №П3021 від 26.01.2021 року (до видаткової накладної №77 від 26.01.2021 року), №П3021 від 26.01.2021 року (до видаткової накладної №75 від 26.01.2021 року);
- податкові накладні №55 від 26.01.2021 року, №53 від 26.01.2021 року, №58 від 26.01.2021 року, №59 від 26.01.2021 року, №57 від 26.01.2021 року, №56 від 26.01.2021 року, №54 від 26.01.2021 року;
- платіжні інструкції №275 від 12.02.2021 року, платіжне доручення №317 від 15.04.2021 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор. 38-39) аналізу податкової інформації ТОВ «АЦТЕК ОПТ» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ (діюче на дату здійснення податкової перевірки Позивача), мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування в тому числі приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: офіс та три склади; звітує, задекларовано дохід за декларацією з податку на прибуток за 2021 р., звітувало до листопада 2024 р., було імпортером протягом листопада 2020 р. – лютого 2022 р. В акті перевірки відсутня податкова інформація щодо кількості персоналу у ТОВ «АЦТЕК ОПТ» протягом 2021р.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «АЦТЕК ОПТ» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
08.01.2024 року між ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС» (продавець, нова назва ТОВ «ФАКТОР ПРОМОПТ») та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №080101 від 08.01.2024 року, згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця товар – визначені товаросупровідними документами матеріальні цінності, а покупець – прийняти та оплатити зазначений товар на умовах, визначених цим договором. У відповідності до умов договору поставки №080101 від 08.01.2024 року асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначаються сторонами у видаткових накладних, за якими продавцем здійснюється передача товару покупцю (п. 2.1.). Предметом договору поставки №080101 від 08.01.2024 року є косметичні засоби для волосся, тіла і обличчя та ін.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №35 від 11.01.2024 року, №34 від 11.01.2024 року, №40 від 08.01.2024 року, №41 від 08.01.2024 року, №42 від 08.01.2024 року, №39 від 08.01.2024 року, №38 від 08.01.2024 року, №37 від 16.01.2024 року, №36 від 11.01.2024 року;
- товарно-транспортні накладні №П1392 від 11.01.2024 року, №П1392 від 11.01.2024 року (до видаткової накладної №34 від 11.01.2024 року), №П1381 від 08.01.2024 року, №П3003 від 08.01.2024 року, №П1382 від 08.01.2024 року, №П1382 від 08.01.2024 року (до видаткової накладної №39 від 08.01.2024 року), №П1385 від 08.01.2024 року, №П1396 від 16.01.2024 року, №П1389 від 11.01.2024 року;
- податкові накладні №28 від 11.01.2024 року, №27 від 11.01.2024 року, №35 від 08.01.2024 року, №36 від 08.01.2024 року, №37 від 08.01.2024 року, №34 від 08.01.2024 року, №33 від 08.01.2024 року, №30 від 16.01.2024 року, №29 від 11.01.2024 року;
- платіжні інструкції №3813 від 05.02.2024 року, №3880 від 12.02.2024 року. 
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор. 31) аналізу податкової інформації ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ, мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування в тому числі приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: офіс та склад, кількість найманих працівників – 6 осіб в 1 кв. 2024 р., звітувало до 2025 р.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
22.05.2023 року між ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА» (продавець, нова назва ТОВ «РЕГІЯРД») та ТОВ «НАТУРПРО» (покупець) укладено договір поставки №ХТУ22-05/23-1 від 22.05.2023 року, згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити її у строки, в порядку та на умовах даного договору. Поставка товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс 2010) - склад продавця (п. 2.1 договору). Предметом договору поставки №ХТУ22-05/23-1 від 22.05.2023 року є наступні ТМЦ: тканина в рулонах, ручна помпа-дозатор.
Підтвердженням реальності зазначених господарських операцій є наступні первинні документи, які відповідають вимогам Закону:
- видаткові накладні №1626 від 21.06.2023 року, №1706 від 23.07.2023 року;
- товарно-транспортні накладні №П3005 від 21.06.2023 року, №П3710 від 23.07.2023 року;
- податкові накладні №23 від 21.06.2023 року, №30 від 23.07.2023 року.
Згідно вказаного відповідачем в акті перевірки (стор. 41) аналізу податкової інформації ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА» у період здійснення вищевказаних господарських операцій було зареєстровано у якості платника податків, мало чинне свідоцтво ПДВ, мало стан платника податків – 0, до податкового органу було задекларовано об`єкти оподаткування в тому числі приміщення для здійснення своєї господарської діяльності: вісім складів та два офіси, земельна ділянка, автомобіль, причіп до автомобіля, бензоколонка, резервуар для автозаправочного модуля, кількість найманих працівників у 2023 р. – 8-9.
Суд констатує, що відповідачем ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи не надано належного обґрунтування та відповідних розрахунків щодо того чому саме ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА» не мало можливості виконувати господарські операції з позивачем, маючи відповідні матеріальні ресурси та відповідний персонал.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки податковий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договорів з контрагентами (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договором.
Навпаки, документально доведено виконання зобов`язань щодо отримання та оплати товару.
Відповідно до частини першої та другої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення правовідносин підприємства, усі контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи, були платниками податку на додану вартість, що відповідачем не спростовано.
При цьому, відповідачем не наведено будь-яких посилань на наявність актів податкових органів документальних або зустрічних перевірок підприємств та/або рішень судів, якими було б встановлено відсутність господарських операцій у спірний період.
Також в акті перевірки не наведено інформації про наявність судових рішень, щодо визнання укладених правочинів недійсними.
Суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року №К/9901/873/18.
Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 30.01.2018 року у справі № 2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 року у справі № 826/7704/16.
Також посилання відповідача на те, що ТОВ «ТК «АГРОПРОМТРЕЙД», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС» є фігурантами кримінальних проваджень, суд визнає необґрунтованими, оскільки фактично найменування даних підприємств виключно фігурують в ухвалах слідчих суддів щодо здійснення окремих процесуальних дій в кримінальних справах і, фактично, є даними, наведеними тільки слідчими органами, такі обставини не свідчать про нереальність здійснених господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТК «АГРОПРОМТРЕЙД», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС». Вироки у перелічених в акті перевірки кримінальних справах не ухвалено, відповідачем такі суду не надано.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 808/1507/16 дійшов висновку, що сам факт наявності вироків, особливо тих, які ухвалені на підставі угод у кримінальному провадженні, на дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19.
Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладеного з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.
Також суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною четвертою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи умови укладених договорів та специфіку придбаних товарів, суд робить висновок, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи податкового органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларований позивачем податковий кредит та відображені податкові витрати за господарськими операціями з придбання товару у ТОВ «ФРАЙТ ТАЙМС», ТОВ «ДОМІРІС», ТОВ «БРУК ЮКРЕЙН», ТОВ «АРВІТОН», ТОВ «ВІЛМАР ТРЕЙД», ТОВ «РІНВУЛ», ТОВ «АЦТЕК ОПТ», ТОВ «ХАНТЕР ТОМАС УКРАЇНА», ТОВ «М.І.С. ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА», ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД», ТОВ «АМГ ЛОГІСТІК» сформовано безпідставно за господарськими операціями, які в реальності не виконувались.
Суд звертає увагу на те, що неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. На сьогоднішній день, при вирішенні спорів з податковими органами можуть бути застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).
Рішення Європейського суду з прав людини у податкових спорах не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності). За інших обставин платник податку не має нести відповідальність за порушення законодавства своїми контрагентами.
Так, в пункті 7.1 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: ...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.
Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі Бізнес СепортСентре проти Болгарії, пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес СепортСентре) це не мало б.
У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федорченко та Лозенко проти України висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення поза розумними сумнівом. Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
У справі Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення встановлений законом, є передбачуваність. Норму не можна вважати законом, якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.
З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.
А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту в порядку, визначеному податковим законодавством.
Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Наявні у матеріалах справи документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.
Отже, під час судового розгляду позивачем підтверджено реальне здійснення господарських операцій з придбання товару та послуг, їх використання в господарській діяльності, підтверджено виконання умов укладених договорів, надано докази факту виконання договірних зобов`язань та відповідних розрахунків за укладеними договорами.
Щодо господарських відносин з контрагентом ТОВ «КОМПЛЕКТ CEPBIC КС». 
Судом встановлено, що спір між сторонами в даному контексті виник саме щодо того чи враховано позивачем при визначенні фінансового результату до оподаткування в податковій звітності за 2022 та 2023 роки результати господарських операцій з закупівлі аудиторських, юридичні послуги та супровідних послуг у сфері ЗЕД.
Судом встановлено, що позивачем під час перевірки помилково надано відповідачеві первинні документи відносно контрагента ТОВ «КОМПЛЕКТ CEPBIC КС», про що позивач повідомив відповідача своїм листом від 24.06.2025 р. №24/06, який отриманий відповідачем 13.05.2026 р. разом з запереченнями на акт перевірки.
В акті перевірки та в суді під час розгляду справи відповідачем та його представниками не надано суду докази того, що позивачем враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування в деклараціях за 2022 та 2023 роки відповідних показників за рахунок віднесення до складу витрат аудиторських послуг, юридичних у сфері ЗЕД у сумі 8 258 771,10 грн. (2022 рік – 2 585 011,12 грн., 2023 рік – 5 673 759,98 грн.).
Дані бухгалтерського обліку позивача (звіти по проводках за бухгалтерськими рахунками 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 "Інші витрати операційної діяльності", картка рахунку 977 «Інші витрати звичайної діяльності») свідчать про не врахування позивачем при визначенні фінансового результату до оподаткування в деклараціях за 2022 та 2023 роки результатів господарських операцій з контрагентом ТОВ «КОМПЛЕКТ CEPBIC КС».
Судом також встановлено та відповідачем не спростовано того факту, що останнім не враховано при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень позиції позивача з наведеного питання, зокрема не враховано лист позивача від 24.06.2025 р. №24/06, про що свідчить зміст відповіді відповідача на заперечення на акт перевірки від 22.08.2025 р. №74364/6/04-36-07-01.
Отже, суд зазначає, що відповідачем всупереч вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили на користь його висновку про врахування позивачем у декларації з податку на прибуток витрат за контрагентом ТОВ «КОМПЛЕКТ CEPBIC КС» у 2022 році 2 585 011,12 грн., у 2023 році 5 673 759,98 грн.
Щодо завищення позивачем витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування за рахунок віднесення до складу витрат вартості списаних будівельних матеріалів на проведення ремонту орендованих приміщень у сумі 11 176 896,09 грн.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначило, що в ході проведення перевірки встановлено завищення ТОВ «НАТУРПО» витрат, які враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування за рахунок не підтвердження використання у господарській діяльності вартості списаних будівельних матеріалів на проведення ремонту орендованих приміщень у сумі 11 176 896,09 грн.
В обґрунтування наведеного висновку відповідачем поставлено під сумнів необхідність прийняття рішення щодо проведення ремонту приміщень, документальне оформлення здійснення позивачем ремонту орендованих приміщень господарським способом, виконання робіт саме працівниками підприємства. Свою позицію відповідач обґрунтовує посиланням на приписи Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561.
Судом встановлено та матеріалами здійсненої перевірки підтверджено, що позивачем було укладено наступні договори: 
- Договір оренди нежитлового приміщення від 01.09.2021 року №2109 з ТОВ «МЕДЖІК» за адресою м. Дніпро, вул. Мільмана 152, площею 400 кв. м. та ділянка 0,2461 га.;
- Договір оренди нежитлового приміщення від 09.10.2020 № 09/10-2020 з ФГ «ПАРОСТОК» за адресою: м. Біла Церква, вул. Київська, 84В, склад площею 865 кв.м., адміністративно-офісні та побутові приміщення – 49,5 кв.м. з обладнанням та інвентарем;
- Договір нежитлового приміщення від 31.10.2021 року №231/10-2023 з ФОП ОСОБА_1 за адресою м. Дніпро вул. Бажова, 53А;
- Договір оренди нежитлового приміщення від 20.09.2023 року №20/09 з ФГ «ПАРОСТОК» за адресом м. Біла Церква, вул. Київська, 84В, склад площею 865 кв.м., адміністративно офісні та побутові приміщення – 104,9 кв.м. з обладнанням та інвентарем;
- Договір оренди від 21.03.2024 № 08-08 з ТОВ «УКР.СПЕЦ.ПЕРЕРОБКА» за адресою м. Дніпроза адресою м. Дніпро, вул. Ударників, 27, нерухоме майно площею 2112 м. кв.
Відповідно до наказів про організацію будівельно-монтажних робіт за адресами м. Дніпро вул.Мільмана, 152, м. Дніпро, вул. Бажова. 53, м. Дніпро, вул. Ударників, 27, м. Біла Церква вул.Київська, 84 В та про виділення необхідної кількості робітників та проведення поточного ремонту виробничих приміщень здійснювався ремонт приміщень.
До перевірки позивачем було надано акти списання будівельних матеріалів. Вартість придбаних матеріалів складала 11 176 896.09 грн., яка в повному обсязі була списана позивачем до складу загальновиробничих, адміністративних витрат, витрат на збут вартості та відображено у звітах про фінансові результати і враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2021, 2022, 2023 роки та 3 квартали 2024 року.
Суд зазначає, що відповідачем в даному випадку факт належного оформлення закупівлі будівельних матеріалів не спростовується та не ставиться під сумнів. Відповідачем не здійснювалась перевірка в орендованих позивачем приміщеннях їх стану.
Судом також встановлено, що необхідність здійснення ремонтних робіт в орендованих приміщеннях визначалась наказами директора ТОВ «НАТУРПРО», які маються в матеріалах справи. Перелік виконуваних робіт визначався у відповідних внутрішніх документах позивача (службових записках начальника виробництва, які були затверджені директором, які маються в матеріалах справи). Для виконання визначених ремонтних робіт відповідними наказами по товариству (які надавались відповідачеві під час перевірки) визначались відповідно співробітники позивача. За результатами виконання будівельних робіт товари, що були використані при здійсненні ремонтних робіт, було списано за відповідними актами списання товарів, які описані в акті перевірки.
Наказом Міністерства фінансів України №92 від 27.04.2000 «Про затвердження положення (стандарту) бухгалтерського обліку», зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 18.05.2000 року за №288/4509 затверджено «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», далі за текстом - П(С)БО № 7 «Основні засоби».
Відповідно до п. 15 П(С)БО № 7 «Основні засоби» витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.
За приписами пункту 19 П(С)БО 16 «Витрати» витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона).
В даному випадку суд дійшов висновку про те, що відповідачем всупереч вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили на користь його висновку про неналежність включення позивачем до складу витрат списані ТМЦ за рахунок їх використання при здійсненні ТОВ «НАТУРПРО» ремонтних робіт в орендованих приміщеннях господарським способом. 
Відповідач не ставив під сумнів і не заявляв про невірність відображення позивачем списаних будівельних матеріалів, що були використані при виконанні ремонтних робіт, у складі витрат ТОВ «НАТУРПРО», які враховані в фінансовій звітності позивача за 2021, 2022, 2023 роки та за 3 квартали 2024 року. Про порушення норм податкового законодавства в такому питанні відповідач як під час здійснення перевірки, так і під час розгляду справи не заявляв.
Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано фактичне понесення позивачем витрат у вигляді вартості придбаних будівельних матеріалів та їх використання у здійсненні ремонтних робіт в орендованих позивачем виробничих приміщеннях господарським способом. 
Відповідач з посиланням на Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561, зазначив про те, що позивачем до перевірки не надано певних первинних документів (як то дефектних актів, актів приймання-передачі тощо).
Суд не приймає посилання податкового органу на Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 30 вересня 2003 року № 561, оскільки вони не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, мають рекомендаційний характер, не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України.
З цих причин суд вважає, що позивач не може нести відповідальність за порушення, які фактично обґрунтовані припущеннями податкового органу про відсутність певних первинних документів, які законом не передбачені.
Твердження відповідача про не надання до перевірки документів, що підтверджують згоду орендодавців за договорами оренди на проведення ремонту судом оцінюються критично, бо спростовуються матеріалами справи, в яких наявні листи орендодавців з дозволом на виконання конкретно визначеного переліку ремонтних робіт.
Суд також констатує недоведеність відповідачем висновку в акті перевірки щодо необхідності виконання ремонтних робіт тільки співробітниками з кваліфікацією будівельника. Номенклатура списаних будівельних матеріалів (цегла, блоки, цемент та інші) у великій кількості для виконання даних робіт, як про це зазначено в акті перевірки, не може свідчити на користь вказаного висновку відповідача. Відповідачем не доведено з посиланням на норми законодавства ті види ремонтних робіт, виконаних позивачем господарським способом, які за твердженням відповідача потребували виконання саме кваліфікованими будівельниками. Акт перевірки такого обґрунтування не містить.
Отже, відповідачем не доведено завищення позивачем витрат, що враховано при визначенні фінансового результату до оподаткування за рахунок віднесення до складу витрат вартості списаних будівельних матеріалів на проведення ремонту орендованих приміщень у сумі 11 176 896,09 грн.
Щодо порушень податкового законодавства з боку позивача при здійсненні у 2022-2024 рр. списання ТМЦ, що відображено в бухгалтерському обліку Дт.рах.947 кт.рах.20,25.26,28.80 Дт.рах 791 Кт. рах. 947 на суму 8 847 487,89 грн.
В акті перевірки на стор. 84 відповідачем зазначено, що за результатами аналізу наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку (обороти рахунку №94), податкової звітності встановлено, що ТОВ «НАТУРПРО» у 2022-2024 р.р. здійснено списання ТМЦ, що відображено в бухгалтерському обліку Дт.рах.947 кт.рах.20, 25, 26, 28, 80, Дт.рах 791 Кт. рах. 947 на суму 8 847 487,89 грн.
У таблиці на стор. 84 акту перевірки відповідачем наведено зведену інформацію щодо періодів та номенклатури здійснених позивачем списань ТМЦ.
Далі за актом перевірки відповідачем зазначено, що на рахунку 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей», обліковуються втрати від псування матеріалів, сировини, готової продукції тощо в процесі виготовлення, зберігання, транспортування тощо.
В подальшому на стор. 85-86 акту перевірки слідує висновок відповідача про те, що за відсутності належного документального підтвердження використання в господарській діяльності підприємства придбаних матеріалів, перевіркою не підтверджено їх використання в господарській діяльності ТОВ «НАТУРПРО», що призвело до заниження суми податкових зобов`язань у розмірі 1769458 грн., тобто 1769458 грн. визначено відповідачем як ненараховані позивачем податкові зобов`язання з податку на додану вартість від загальної суми списаних товарів в розмірі 8847487,89 грн.
Суд констатує, що акт перевірки не містить будь-якого обґрунтування та наведення тих фактичних обставин, з яким відповідач пов`язує відсутність належного документального підтвердження використання в господарській діяльності підприємства придбаних матеріалів.
Відповідачем не надано суду відповідного обґрунтування та наведення фактичних обставин щодо заниження ТОВ «НАТУРПРО» суми податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 1769458 грн. і під час розгляду справи.
З наведеного слідує, що матеріалами справи не підтверджується порушень податкового законодавства з боку позивача при здійсненні у 2022-2024 рр. списання ТМЦ, що відображено в бухгалтерському обліку Дт.рах.947 кт.рах.20,25.26,28.80 Дт.рах 791 Кт. рах. 947 на суму 8 847 487,89 грн.
Судом встановлено, що згідно актів про списання ТМЦ №100 від 30.06.2023 р. та №101 від 30.07.2023 р. позивачем було списано знищені ТМЦ на загальну суму 12 285 597,54 грн. внаслідок ракетного обстрілу 24.06.2023 року приміщень ТОВ «НАТУРПРО» по вул. Мільмана, 152, м. Дніпро. Ці суми списань відповідачем помилково відображено у зведеній інформації щодо періодів та номенклатури списань у таблиці на стор. 84 акту перевірки у якості списання товарів «косметична маска, міцелярна вода, хна тощо» в періоді 31.10.2023 р. на суму 268857,38 грн. та у якості «етикетка, тара, упаковка, піддони» в періоді 31.07.2024 р. на суму 5 296 164,51 грн.
Тобто, до суми заниження податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 1 769 458 грн. відповідачем необґрунтовано включено списання ТМЦ, що були здійснені позивачем у якості вартості знищених ТМЦ внаслідок ракетного обстрілу 24.06.2023 року приміщень ТОВ «НАТУРПРО» по вул. Мільмана, 152, м. Дніпро, що не відповідає наявним в матеріалах справи первинним документам (зокрема, змісту актів списання ТМЦ).
Одночасно з цим в акті перевірки на стор. 86-87 відповідачем зазначено (у відповідній таблиці), що згідно актів про списання ТМЦ №100 від 30.06.2023 р. та №101 від 30.07.2023 р. позивачем відображено в бухгалтерському обліку списання знищених ТМЦ внаслідок ракетного обстрілу 24.06.2023 року приміщень ТОВ «НАТУРПРО» по вул. Мільмана, 152, м. Дніпро, на загальну суму 12 285 597, 54 грн. На стор. 89 акту перевірки відповідач зазначив, що ТОВ «НАТУРПРО» на порушення п.189.9 ст.189., п.198.5 ст. 198 ПКУ занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 2 457 119 грн., що є 20% ПДВ від суми 12 285 597, 54 грн. (12 285 597, 54 х 20%=2 457 119). 
Тобто, суд констатує про безпідставне включення відповідачем до суми заниження податкових зобов`язань у розмірі 1 769 458 грн., що зазначено відповідачем на стор. 84 акту перевірки як списані ТМЦ, які не використані позивачем у господарській діяльності, суми заниження податкових зобов`язань з ПДВ на підставі актів про списання ТМЦ №100 від 30.06.2023 р. та №101 від 30.07.2023 р., щодо порушення податкового законодавства за якими відповідачем окремо зазначено на стор. 86-87 акту перевірки.
Щодо заниження ТОВ «НАТУРПРО» податкового зобов`язання з податку на додану вартість від вартості списаних товарно-матеріальних цінностей в cумi 2 457 119 грн.
З аналізу акту перевірки вбачається, що до даного висновку відповідач прийшов з тих причин, що йому під час перевірки позивачем не надано доказів фіксації знищених ТМЦ внаслідок ракетного обстрілу 24.06.2023 року приміщень ТОВ «НАТУРПРО» по вул. Мільмана, 152, м. Дніпро, та в тому числі не надано сертифікат ТПП України, що підтвердив би факт настання обставин непереборної сили.
За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що 24.06.2023 у проміжок часу з 03 год. 00 хв. по 03 год. 35 хв. збройними формуваннями рф здійснено ракетний обстріл цивільної інфраструктури у м. Дніпро. Внаслідок вказаних протиправних дій за адресою: м. Дніпро, пров. Дружинників, 2 пошкоджені приватні будинки, транспортні засоби. Дані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР за кримінальним провадженням №22023040000000464 від 24.06.2023 за ч. l ст. 438 КК України. Орган досудового розслідування: слідчий відділ УСБУ у Дніпропетровській області.
Відповідно до листа слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області від 27.06.2023 р. №55/8-1/46406 на адресу директора ТОВ «НАТУРПРО» повідомлено, що за фактом ракетного обстрілу збройними силами російської федерації по території міста Дніпра, яке відбулось 23.06.2023, у результаті якого пошкоджено сировину та матеріально-технічні цінності, що належать ТОВ «Натурпро» (м.Дніпро, вул.Мільмана, 152) слідчим відділом Управління СБУ у Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження №2202304000000464 від 23.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.
Згідно пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №22023040000000464 від 24.06.2025 р. підтверджується надання ТОВ «НАТУРПРО» статусу потерпілої особи в кримінальному провадженні.
На момент ракетного обстрілу на складі знаходились ТМЦ згідно відомостей позивача: Оборотно-сальдова відомість за рахунком 201 за 23 червня 2023 р. Оборотно-сальдова відомість за рахунком 204 за 23 червня 2023 р. Оборотно-сальдова відомість за рахунком 205 за 23 червня 2023 р. Оборотно-сальдова відомість за рахунком 221 за 23 червня 2023 р. Оборотно-сальдова відомість за рахунком 281 за 23 червня 2023 р.
Згідно з наказом ТОВ «НАТУРПРО» №2606-01 від 31.03.2025р. «Про проведення інвентаризації» у зв`язку із пошкодженням майна, що належить ТОВ «НАТУРПРО», внаслідок ракетного обстрілу збройними силами російської федерації, який відбувся 23.06.2023р. призначено проведення інвентаризації уцілілого майна на орендованому об`єкті за адресою м. Дніпро, вул. Мільмана, 152. та створено постійно діючу комісію. 
З метою визначення розміру майнової шкоди, завданої ТОВ «НАТУРПРО» ракетним обстрілом, на підприємстві була проведена інвентаризація, результати якої затверджено згідно наказу ТОВ «НАТУРПРО» №3006-01 від 30.06.2023 р. В результаті проведеної інвентаризації виявлено пошкоджене і не придатне для подальшого використання у господарській діяльності майно, що належить ТОВ «НАТУРПРО» на загальну суму 12 285 597,54 грн.
Результати проведеної комісійної інвентаризації пошкодженого майна на орендованому об`єкті за адресою м. Дніпро, вул. Мільмана, 152, відображені ТОВ «НАТУРПРО» в наступних документах: Акт інвентаризації товарів на складі № 2 від 29.06.2023р., Акт інвентаризації товарів на складі № 3 від 29.06.2023р. Інвентаризаційний опис № 1 на 29.06.2023р., Інвентаризаційний опис № 2 на 29.06.2023р.
Вищевказані обставини знайшли також своє підтвердження в Експертному висновку №ГО-1086 від 08.08.2025 р., складеному Дніпропетровською торгово-промисловою палатою, згідно до висновку якого у зв`язку з тим, що майно було знищено, розмір реальних збитків знищених товарно-матеріальних цінностей було визначено на підставі даних бухгалтерського обліку у сумі вартості товарів та ТМЦ, що на той момент знаходились на складі та складає 12 285 597,54 грн.
Згідно до наявного у матеріалах справи Сертифікату №1200-25-1581 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 27.08.2025 р., складеного Дніпропетровською торгово-промисловою палатою, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, які спричинили військові дії, а саме: ракетний обстріл; ТОВ «НАТУРПРО» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість на вартість обладнання та товарно-матеріальних цінностей (сировини, готової продукції, які були знищені 24.06.2023 р. за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мільмана, буд. 152, у термін: з 24.06.2023р., за п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України, з урахуванням п.189.1 ст.189 Податкового Кодексу України, перед ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Період дії форс-мажорних обставин – 24.06.2023 р.
Отже, наявні у справі докази в сукупності підтверджують те, що 24.06.2023 р. за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мільмана, буд. 152 внаслідок дії обставин непереборної сили - ракетного обстрілу - у період дії воєнного стану було знищено товарно-матеріальні цінності ТОВ «НАТУРПРО».
При цьому, суд зазначає, що Податковий Кодекс України не містять вичерпного переліку документів, якими підтверджується знищення основних засобів.
В даному випадку суд дійшов висновку про те, що відповідачем всупереч вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили на користь його висновку про заниження ТОВ «НАТУРПРО» податкового зобов`язання з податку на додану вартість від вартості списаних товарно-матеріальних цінностей в cумi 2 457 119 грн., списаних в результаті ракетного обстрілу.
Суд оцінює критично твердження відповідача в акті перевірки про те, що документи, які відповідно до законодавства підтверджують факт знищення майна до самої безпосередньо перевірки надано так і не було, бо такі твердження спростовуються матеріалами справи. 
Доводи ж відповідача щодо того, що під час перевірки не було надано відповідний сертифікат ТПП не заслуговують на увагу, бо п. 32-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу не вимагає додаткового отримання індивідуального сертифікату ТПП України.
До того ж в матеріалах справи наявний відповідний сертифікат №1200-25-1581 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 27.08.2025 р., складений Дніпропетровською торгово-промисловою палатою.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У свою чергу, пунктом 189.9 статті 189 Податкового кодексу України закріплено, що у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.
Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.
Пункт 32-1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України визначає, що тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари - придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану.
До наведених у цьому пункті операцій норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються.
Враховуючи вказане вище, списання позивачем товарно-матеріальних цінностей за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мільмана, буд. 152 було здійснено у зв`язку з їх знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, а саме ракетного обстрілу.
Отже, відповідно до пункту 32-1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, такі товарно-матеріальні цінності не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, а тому підстави для нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за пунктом 198.5. статті 198 Податкового кодексу України відсутні.
Щодо заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ від вартості списаних товарно-матеріальних цінностей у сумі 4 125 068 грн.
Згідно акту перевірки (стор. 90) ТОВ «НАТУРПРО» надано до перевірки акти списання товарно-матеріальних цінностей на суму 20 183 506,18 грн. В актах на списання ТМЦ зазначено для потреб лабораторії.
Відповідно до наказів ТОВ «НАТУРПРО» списання були здійснені у зв`язку з проведенням експериментів з фасування та інше, на що використовували сировину різного асортименту (матеріал пакувальний, етикетка, флакони, банки тощо).
Актом перевірки також підтверджено, що до перевірки ТОВ «НАТУРПРО» були надані службові записки на погодження керівнику списання сировини у зв`язку з технологічними втратами при приготуванні напівфабрикатів, з висновком комісії що сировина не підлягає подальшому використанню. 
За висновком відповідача в акті перевірки відповідно до даних бухгалтерського обліку дана сировина не приймала участі у виробництві, не формувала собівартість виготовленої продукції.
Суд констатує той факт, що у податкового органу відсутні зауваження щодо належності оформлення позивачем господарських операцій з закупівлі сировини згідно відповідних первинних документів, на підставі яких ТОВ «НАТУРПРО» відображено у податковій звітності податковий кредит з ПДВ.
Господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 розділу V ПК України.
Підстави для коригування податкового кредиту визначені статтею 192 розділу V ПКУ.
Суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної у разі, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в неоподатковуваних операціях або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 розділу V ПК України).
Враховуючи викладене, при списанні дослідних зразків продукції суми ПДВ, які були включені до складу податкового кредиту під час їх виробництва, коригуванню не підлягають.
При цьому податкові зобов`язання з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 розділу V ПКУ підприємством не нараховуються за умови, що вартість таких зразків включається до вартості товарів/послуг, операції з постачання яких є об`єктом оподаткування ПДВ та пов`язані з отриманням доходів.
Наведеного правозастосування дотримується і ДФС України, зокрема у листі від 25.10.2018 р. №4580/6/99-99-15-03-02-15/ІПК.
Саме ж списання дослідних зразків на проведення випробувань та інших тестувань, по суті, не тягне за собою будь-яких наслідків у платника в податковому обліку з ПДВ. Адже така операція не змінює первинного призначення дослідних зразків, тобто вони як і раніше залишаються: 1) у власності платника і у такому разі не відбувається постачання товарів, 2) призначеними для використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.
Отже, суд зазначає, що відповідачем всупереч вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили на користь його висновку про заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ від вартості списаних товарно-матеріальних цінностей у сумі 4 125 068 грн.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновки акта перевірки від 04.07.2025 №3017/04-36-07-01/39356648 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відсутності належних доказів правомірності прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТУРПРО" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №0483720701 від 26.08.2025 р., №0483740701 від 26.08.2025 р., №0483780701 від 26.08.2025 р., прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області - підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 30 280,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №5303093456 від 11.12.2025 року.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 30 280,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями: 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Натурпро" (вул. Шевченка, буд. 10Б, к. 3, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49044; ІК в ЄДРПОУ 39356648) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17 а, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49005; ІК в ЄДРПОУ 44118658), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР ПРОМОПТ» (пр. Науки, буд. 56, м. Харків, Харківська область, 61072; код ЄДРПОУ 44499025); Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМІРІС» (вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський район) буд. 50-Б, оф. 7, м. Київ, 01054; код ЄДРПОУ 45000414); Товариство з обмеженою відповідальністю «БРУК ЮКРЕЙН» (вул. Ділова, буд.3, м. Київ, 03150; код ЄДРПОУ 41915905); Товариство з обмеженою відповідальністю «АРВІТОН» (вул. Соборності України, буд. 249, м. Харків, Харківська область, 61183; код ЄДРПОУ 45192329); Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛІВАН ПРОІМПОРТ» (пр. Науки, буд. 56, м. Харків, Харківська область, 61072; код ЄДРПОУ 44838406 ); Товариство з обмеженою відповідальністю «РІНВУЛ» (вул. Підвисоцького Професора, буд. 5, літера А, офіс 7, м.Київ, 01103; код ЄДРПОУ 45040200); Товариство з обмеженою відповідальністю «АЦТЕК ОПТ» (пров.Іванівський, буд. 5, корпус Г-2, кімната 13, м. Харків, Харківська область, 61058; код ЄДРПОУ 43721131 ); Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «РЕГІЯРД» (вул. Соборності, буд. 12, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50006; код ЄДРПОУ 44151281); Товариство з обмеженою відповідальністю «М.І.С. ТРЕЙДІНГ Україна» (вул. Мандриківська, буд. 47, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094; код ЄДРПОУ 43930133); Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АГРОПРОМТРЕЙД» (вул. Саксаганського, буд. 74 Б, офіс11, м. Київ, 01032; код ЄДРПОУ 42837048); Товариство з обмеженою відповідальністю «АМГ ЛОГІСТИК» (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26/28, м. Харків, Харківська область, 61024; код ЄДРПОУ 43458213) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0483720701 від 26.08.2025 р., №0483740701 від 26.08.2025 р., №0483780701 від 26.08.2025 р., прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005; ІК в ЄДРПОУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Натурпро" (вул. Шевченка, буд. 10Б, к. 3, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49044; ІК в ЄДРПОУ 39356648) понесені позивачем судові витрати в сумі 30 280 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 24 квітня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков