ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/1698/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі Запорізького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року (суддя Калашник Ю.В.) в справі № 280/1698/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУНП) про:
визнання протиправними дій ГУНП в Запорізькій області в особі дисциплінарної комісії щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що виразились у висновку службового розслідування за фактом порушення ним службової дисципліни;
визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Запорізькій області №891 від 06 червня 2024 року щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
зобов`язання ГУНП в Запорізькій області вчинити дії щодо направлення до Національного агентства з питань запобігання корупції інформації про відсутність правових підстав для перебування відомостей про нього в Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення;
визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Запорізькій області №416о/ с від 07 червня 2024 року про його звільнення зі служби в поліції.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 280/1698/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказів, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №891 від 06.06.2024 та №416о/с від 07.06.2024.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Звертає увагу, що предметом позову у справі №280/5840/24 було поновлення позивача на службі в поліції.
Отже, предмети спору у зазначеній справі та цій справі не є тотожними, відрізняються підстави позову.
Також не взято до уваги закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Судом першої інстанції не враховано взаємопов`язаність усіх поновних вимог, неправомірно виокремлено вимогу про визнання протиправними дій ГУНП в Запорізькій області в особі дисциплінарної комісії щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що виразились у висновку службового розслідування за фактом порушення ним службової дисципліни, та вимогу про зобов`язання ГУНП в Запорізькій області вчинити дії щодо направлення до Національного агентства з питань запобігання корупції інформації про відсутність правових підстав для перебування відомостей про нього в Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.
При цьому позовні вимоги про скасування наказу є похідними від вимог про протиправність дій, як вимоги зобов`язального характеру.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у КП “Діловодство спеціалізованого суду” у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа №280/5840/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Предметом оскарження у вказаній справі були накази ГУНП у Запорізькій області №891 від 06.06.2024 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у формі звільнення, а також №416о/с від 07.06.2024, яким позивача звільнено зі служби в поліції.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі №280/5840/24 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2024 в адміністративній справі №280/5840/24 - без змін.
Відповідно, суд першої інстанції вважав, що накази Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №891 від 06.06.2024 та №416о/с від 07.06.2024 вже були предметом судового розгляду в межах справи №280/5840/24.
У позовних вимогах, які розглядались судом у справі №280/5840/24 позивач просив скасувати накази №819 від 06.06.2024 та №419о/с від 07.06.2024. Тобто, номери наказів у прохальній частині позову містили помилки. Проте, зі змісту описової частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2024 та зі змісту описової частини Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 вбачається, що предметом оскарження були саме наказ №891, а не №819, та №416, а не №419. 
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що правомірність наказів Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №891 від 06.06.2024 та №416о/с від 07.06.2024 була вже встановлена судом у межах справи №280/5840/24, тому відмовив у відкритті провадження у справі №280/1698/26 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №891 від 06.06.2024 та №416о/с від 07.06.2024.
Суд визнає висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що предметом позову, в частині якого закрито провадження у справі, є правомірність наказів ГУНП у Запорізькій області №891 від 06 червня 2024 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, №416о/с від 07 червня 2024 року про звільнення зі служби в поліції.
Підставою позову вказано порушення порядку проведення службового розслідування, протиправність висновку службового розслідування щодо вчинення ним корупційного або пов`язаного із корупцією діяння, незаконність внесення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відсутність на час проведення службового розслідування та прийняття наказів рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також наявність факту закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №280/5840/24, яке набрало законної сили 10 грудня 2024 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказів ГУНП у Запорізькій області №891 від 06 червня 2024 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, №416о/с від 07 червня 2024 року про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Підстави позову у справі №280/5840/24 наступні: передчасність висновку службового розслідування про порушення службової дисципліни через винесення наказів до ухвалення судового рішення у справі про адміністративне правопорушення за статтею 204-1 КУпАП, неповнота проведення службового розслідування. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №280/5840/24, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2026 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №280/5840/24.
Підстава, за якою ОСОБА_1 просив переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, - наявність постанови Закарпатського апеляційного суду 04 серпня 2025 року у справі № 306/1674/24 про скасування постанови судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 05 грудня 2019 року в справі №826/3678/16, відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року по справі №11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Позовні вимоги, заявлені позивачем в цій справі, не є тотожними позовним вимогам, які вирішенні судовим рішенням, що набрало законної сили, в справі № 280/5840/24, оскільки не є тотожними підстави позову, адже на час вирішення справи № 280/5840/24 було відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 204-1 КУпАП.
При цьому однією з підстав позову у справі № 280/1698/26 є установлення судовим рішенням, що набрало законної сили, у справі № 306/1674/24 відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП, та закриття відносно позивача справи про адміністративне правопорушення.
Крім того, виходячи з позовної заяви у справі № 280/1698/26, підставами позову позивачем вказується порушення порядку проведення службового розслідування.
Судом першої інстанції при постановленні ухвали про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, що стосуються скасування наказів ГУНП, не проаналізовано підстави позову у справі №280/5840/24 та в цій справі, не встановлено тотожність підстав позову в обох справах, тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі є передчасними.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі Запорізького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року в справі № 280/1698/26 задовольнити.
Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі Запорізького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року в справі № 280/1698/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Направити справу № 280/1698/26 до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 16 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 16 червня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко