Справа №:755/7721/25
Провадження №: 2/755/2912/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.,
при секретарях Оніщук Р.О., Печуркіній Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 755/7721/25 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми онуками,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми онуками.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у бою з окупаційними підрозділами російської федерації загинув її син ОСОБА_3 .
Від шлюбу між її сином ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивачка вказує, що після загибелі її сина, відносини з відповідачкою погіршилися. Відповідачка створює перешкоди щодо виховання онуків. Діти проживають з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що діти навчалися у першому та другому класі початкової школи № 334 у м. Києві, проте в подальшому в 2023-2024 роках припинили навчання. Наразі директор школи відмовляє у наданні даних щодо місця подальшого навчання дітей. Інформація щодо навчання дітей, їх фізичного, морального та духовного розвитку, умов їх проживання та здоров`я відсутня.
Позивачка вказує, що вона турбується про долю онуків, а тому необхідно контролювати дотримання прав дітей, які залишилися без батька. Пропозиції про контакти з онуками відповідачка залишає без відповіді, а намагання потрапити в квартиру де проживають онуки закінчилися безрезультатно.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.
15 липня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідачки надійшов відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову в частині побачень з дітьми без присутності матері та встановити можливість побачень лише у супроводі матері не частіше одного разу на місяць у безпечному публічному місці в м. Києві з урахуванням побажань дітей та їх емоційного стану.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2025, витребувано від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації висновок органу опіки та піклування щодо визначення участі у спілкуванні та вихованні позивача ОСОБА_1 зі своїми онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
27 серпня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва від позивачки надійшла відповідь на відзив в якому просить позовні вимоги задовольнити.
18 вересня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва на виконання вимог ухвали суду від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надійшов висновок органу опіки та піклування щодо визначення участі баби у вихованні малолітніх дітей.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду подала заяву в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено, до суду було подано заяву в якій представник позивача просив провести розгляд справи у відсутності їх представника та ухвалити рішення в найкращих інтересах дітей.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_6 являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .
Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 являється батьком малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .
Таким чином, позивачка ОСОБА_1 являється бабусею малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як зазначає позивачка, відповідачка чинить перешкоди у її вихованні онуків, що стало підставою для її звернення до суду з вказаним позовом.
Нормами ч. ч. 1, 8 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно норми ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК України).
Конструкція ст. 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.
У постанові Верховного Суду від 22.07.2020 по справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється у: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося ЄСПЛ, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Положення статті 8 Конвенції поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).
Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20).
При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом.
Подібні за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 607/9336/20 (провадження № 61-20367св21).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідачка чинить позивачці перешкоди у спілкуванні з внуками, що підтверджується відзивом на позов в якому відповідачка вказує, що обставини в яких повинно відбуватися спілкування позивачки з дітьми, викликають серйозне занепокоєння щодо безпеки та психоемоційного стану дітей.
Також, саме по собі подання позову про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з онуками та визначення порядку спілкування з ними, а також наявність заперечень зі сторони відповідачки щодо позову, свідчить про наявність таких перешкод.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.08.2024 по справі № 757/26787/22-ц.
Згідно положень ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо участі у вихованні малолітніх дітей від 12.09.2025 № 103-8778, на час розгляду зазначеного питання комісією встановлено, що діти проживають з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , яка самостійно займається їх вихованням та утриманням. Батько дітей ОСОБА_3 помер. Громадянка ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів бабусі дітей, вона бажає бачитися та спілкуватися з онуками, брати участь у їх вихованні та утриманні. На даний час ОСОБА_1 звернулася із зазначеним питанням до Дніпровського районного суду м. Києва. Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї проведено бесіду з малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили, що вони не бажають бачитися та спілкуватися з бабусею. Пояснюючи тим, що вони пам`ятають як бабуся віднеслася до них після смерті батька. Також пояснили, що протягом трьох років бабуся не надавала дітям ніяких подарунків, не телефонувала. На засіданні комісії була присутня матір дітей ОСОБА_2 , яка підтвердила, що діти не бажають бачитися та спілкуватися з ОСОБА_1 .
Вказано, що приймаючи до уваги зазначене, враховуючи думку дітей, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне проведення роботи з кваліфікованим психологом в Міському центрі дитини з метою налагодження стосунків бабусі ОСОБА_1 з онуками малолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в разі комунікації та волевиявлення дітей, після проведеної роботи визначити графік спілкування за бажанням дітей.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що відповідачка не надає позивачці змоги бачитися з онуками. Інших пояснень щодо ситуації яка склалася між сторонами щодо дітей він надати не може.
Вирішуючи наявний між сторонами спір, з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо участі позивачки у вихованні малолітніх онуків, суд приймає до уваги, що думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї.
З урахуванням викладеного, на підставі наданих сторонами доказів, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо визначення порядку спілкування позивачки з онуками, суд дійшов висновку про те, що права позивачки підлягають судовому захисту шляхом визначення наступного способу участі позивачки у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками: кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 , без присутності останньої, та з урахуванням особистого бажання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В решті позовних вимог, позов задоволенню не підлягає.
Відмовляючи позивачу у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та вихованні дітей, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з онуками, з огляду на їх вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дітей, є недоцільним, не буде відповідати їх інтересам та порушить збалансованість участі матері в їх вихованні.
Крім цього, суд зазначає, що об`єктом правосуддя у справах щодо піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час, суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення.
Також сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом порядок спілкування бабусі з онуками у разі поліпшення відносин між ними.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354, ЦПК України, ст. ст. 159, 263, 257 СК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми онуками - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 , без присутності матері, та з урахуванням особистого бажання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 22.04.2026 р.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, адреса місця знаходження: 02160, м. Київ, вул. Харківське шосе, 4-А.

Суддя