Справа № 504/1785/26
Номер провадження 1-кп/504/527/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменії, офіційно неодруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, незареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого 
ст.126-1 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

З кінця 2016 року більш точну дату досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебувають у сімейних відносинах та проживали без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 .
У період з 26.01.2025 по 25.02.2026 ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї цивільної дружини ОСОБА_7 знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Зокрема, 26.01.2025 о 11:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив сварку зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , а саме висловлювався нецензурною лайкою в її бік, чинив психологічний тиск, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
За вказаним фактом, постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.02.2025 у справі № 504/608/25 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 гривень на користь держави.
У продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на систематичне вчинення домашнього насильства, 16.01.2026 о 11.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив сварку зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , а саме висловлювався нецензурною лайкою в її бік, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, вчинене повторно протягом року, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст.173-2 КУпАП.
За вказаним фактом, постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.02.2026 у справі №504/667/26 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1360 гривень на користь держави.
Надалі в продовженні свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне вчинення домашнього насильства відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_7 25.02.2026 приблизно о 18:00 год. ОСОБА_5 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо останньої, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 під час сварки, почав висловлюватись нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_7 , погрожував фізичною розправою та кидався у бійку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Таким чином вбачається, що 26.01.2025, 16.01.2026, та 25.02.2026 ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_7 з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Систематичні протиправні дії ОСОБА_5 призвели до психологічних страждань його цивільної дружини ОСОБА_7 погіршення якості її життя, що виявилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, перебування у пригніченому тривожному стані, емоційній невпевненості, постійному стресі, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванні її як особистості і виникли внаслідок вчинення відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце з 26.01.2025 по 25.02.2026. 
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті він чинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, неодноразово виражався на її адресу нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск. Факти притягнення його до адміністративної відповідальності не оспорює. Вважає, що всі конфлікти відбуваються на побутовому ґрунті та через ревнощі. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим також погодився прокурор та потерпіла.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Міру покарання просила обрати згідно чинного законодавства. Суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню оскільки це право потерпілої в змагальному процесі.
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).
Додатково суд зазначає наступне.
Згідно ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. В свою чергу, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, за ознаками домашнього насильство, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді згідно якої, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства «середній», обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. 
Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем поживання, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжких відповідно до ст.12 КК України. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 вважав можливим призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років пробаційного нагляду.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 в судових дебатах просили призначити, з урахуванням визнання обвинуваченим вини, покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України. 
Суд наголошує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер, оскільки домашнє насильство починається з «незначних дрібниць», а потерпілим від нього здебільшого стають жінки та діти.
Так, відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів. 
Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству»).
Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.
Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння; взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що застосування обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників щодо ОСОБА_5 є необхідним.
Така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень та застосування обмежувального заходу.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Керуючись ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд - 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_5 , обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п.5 ч.1 ст.91-1 КК України строком на 1 (один) місяць.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:           ОСОБА_1