Справа№ 953/5809/26 
н/п 1-кп/953/746/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"11" травня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт, направлений з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, по кримінальному провадженню 12026226130000097 від 31.03.2026за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, проходить службу у ЗС України на посаді стрільця взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , із середньою – спеціальною освітою, не має на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку, не є інвалідом, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 36 від 03.02.2024 військовослужбовця – рядового ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
Проходячи військову службу на посаді стрільця взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Проте, солдат ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, за наступних обставин.
Встановлено, що 30.03.2026 близько 17.13 години, ОСОБА_3 , перебуваючи біля банкомату «САНА9750», який належить на праві власності АТ КБ «ПриватБанк» ЄДРПОУ 14360570, що розташований в приміщенні супермаркету «РОСТ», за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 142-А, діючи умисно, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, діючи безпідставно, з хуліганських спонукань, наніс один удар кулаком правої руки по сенсорному екрану вказаного банкомату, після чого продовжуючи свій кримінальний протиправний умисел наніс один удар долонею правої руки по сенсорному екрану даного банкомату, внаслідок чого сенсорний екран банкомату зазнали значних пошкоджень у вигляді тріщин та розбиття, чим було спричинено зупинку роботи банкомату.
Внаслідок хуліганських дій з боку ОСОБА_3 , було пошкоджено сенсорну панель TouchKit 15.0*3.2 mm вартістю 9690,40 грн., екран LCD-BOX_15inch_standard вартістю 25149,88 грн.,чим спричинено потерпілому АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570), матеріальні збитки на загальну суму 34840,28 грн.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В обвинувальному акту міститься клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви ОСОБА_3 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 11-12).
Згідно заяви представника потерпілого ОСОБА_6 , він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с. 10).
З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника – адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, має середню-спеціальну освіту, неодружений, на утриманні малолітніх осіб або осіб похилого віку не має, не є інвалідом, військовослужбовець ЗС України на посаді стрільця взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Санкція ч. 1 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді штрафу або пробаційного нагляду, або обмеження волі.
Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, як встановлено вище, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Інші види покарань, визначені санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, у виді пробаційного нагляду, обмеження волі, суд не розглядає, оскільки останній наразі перебуває в лавах ЗСУ.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч, 00) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 5496 від 20.04.2026 у розмірі 1 832,04 грн.
Речовий доказ: DVD-R диск 2 шт - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1