Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 286/1247/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року селище Народичі 
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді Піщуліної І.С.,
з секретарем Ярошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати протиправною й скасувати постанову серії ЕНА №6948441 від 01 квітня 2026 року про притягнення його до відповідальності за частиною 2 статті 122, частиною 2 статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень, мотивуючи тим, що ця постанова є незаконною, оскільки складена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, поліцейський склав постанову без достатніх та належних доказів факту порушенням ним ПДР України, оскільки відсутні беззаперечні докази моменту керування ним автомобілем, у той час, як інспектори під`їхали до нього, коли він перебував на місці водія в автомобілі, який був припаркований на узбіччі дороги, та чекав приходу водія. Також зазначає про те, що на місці події інспектор поліцій взагалі не наголошував про притягнення його до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП. 
Ухвалою суду від 13 травня 2026 року було прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
28 травня 2026 року представник відповідача юрисконсульт відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції України в Житомирській області Олександр Яремчук надіслав відзив на позов, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, що було причиною його зупинки та було підставою накладення на нього адміністративного стягнення. Доводи позивача щодо не порушення ним норм законодавства не відповідають дійсності та наведені з метою уникнення відповідальності. Також зазначив, що позивач не долучив до матеріалів справи посвідчення водія відповідної категорії, що свідчить про його відсутність та підтверджує обставини вчиненого правопорушення. Доказів неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та доказів неправомірності дій поліцейського при складанні оспорюваної постанови позивачем не надано. Крім того, додав до відзиву відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля поліції та нагрудної камери поліцейського.
09 червня 2026 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив, у якій просив не брати до уваги при ухваленні судового рішення відзив відповідача, посилаючись на його необґрунтованість з підстав, тотожних викладеним у позовній заяві, просив задовольнити його позов. 
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дачу, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явились, представник відповідача у відзиві на позов просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, позивач у телефонному режимі також просить розглядати справу без його участі й відмовляються від поданої ним заяви про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 01 квітня 2026 року поліцейським відділу поліції №1 Коростенського управління поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області старшим сержантом поліції Павлущенком Віталієм Васильовичем щодо позивача винесено постанову серії ЕНА №6948441 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою 01 квітня 2026 року о 19 годині 24 хвилини в селі Слобода Шоломківська по вулиці Залізничній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто без посвідчення водія категорії В, та не ввімкну покажчик повороту відповідного напрямку під час зупинки, чим порушив пункти 2.1.а. та 9.2.6. ПДР України. Об`єднавши згідно зі статтею 36 КУпАП правопорушення, поліцейський наклав на позивача стягнення за частиною 2 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.
Положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до статті 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні у порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів несуть відповідальність згідно з законодавством України. 
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі-ПДР України), визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, пунктом 2.9.б - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність зокрема за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення – за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до пунктів 8,11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі-Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частинами першою, другою і четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (абзац перший пункту 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).
Пунктами 3,4 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП. При цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.
Згідно з частиною першою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (частина друга статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Зі змісту оскаржуваної постанови поліцейського серії ЕНА №6948441 убачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто без посвідчення водія категорії В, та не ввімкнення покажчика повороту відповідного напрямку під час зупинки.
У відзиві на позов представник відповідача посилається на те, що доказами вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, окрім постанови є наданий ним суду відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано порушення водієм автомобіля марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 , вимог ПДР України, який завчасно до початку маневру не включив покажчик повороту ліворуч. А також відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому останній повідомив водієві ОСОБА_1 про причину зупинки та суть скоєного ним адміністративного правопорушення, ознайомив останнього зі статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, роз`яснивши порядок сплати штрафу і оскарження постанови. 
Судом було досліджено вказані відеозаписи, які містять чотири файли: 2 відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля та 2 відеозаписи з нагрудних камер поліцейських. Також слід зазначити, що відеозаписи аналогічного змісту було надано суду позивачем разом з позовною заявою.
Втім аналіз вказаних відеодоказів свідчить про те, що вони не містять ні моменту руху автомобіля марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 , ні моменту його зупинки працівниками поліції, а також фіксації факту перебування позивача за кермом автомобіля під час руху.
На відеозаписах транспортний засіб перебуває у припаркованому стані та не рухається, транспортний засіб не зупиняються та не розпочинається його рух, після зупинки біля нього службового автомобіля поліції позивач виходить на вулицю з місця водія, в ході спілкування з поліцейськими останній пояснює, що транспортним засобом не керував, перебував в салоні автомобіля та чекав на водія.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Зважаючи на вказане вище відповідач повинен довести законність винесення постанови щодо позивача, наявність подій та складів адміністративних правопорушень, інкримінованих позивачу, й зокрема об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 122 та частини 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка полягає: за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порушенні при початку руху транспортного засобу чи зміні напрямку його руху певних правил, за частини 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у керуванні транспортним засобом.
На підставі викладеного й враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів подій та складу адміністративних правопорушень та які б спростовували твердження позивача, суд приходить до висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено поліцейським з порушенням норм законодавства, а тому позов слід задовольнити.
Позивач сплатив судовий збір в сумі 685 гривень 60 копійок, на підставі частини першої статті 139 КАС України, зазначені витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись статтями 6-11, 241-243, 257-263, 286 КАС України, суд 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Визнати протиправною постанову поліцейського відділу поліції №1 Коростенського управління поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області старшого сержанта поліції Павлущенка Віталія Васильовича серії ЕНА №6948441 від 01 квітня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 2 статті 122, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 3400 гривень, скасувати зазначену вище постанову й провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір в сумі 685 гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції України в Житомирській області, місце знаходження: вул.Старий Бульвар, 5/37, м.Житомир, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108625. 
Повне рішення суду складено 23 червня 2026 року. 
Суддя:	  	Ірина ПІЩУЛІНА