Справа № 951/277/26
Провадження №2/951/237/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

18 червня 2026 року          селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Чапаєва Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Бусько Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Козівського районного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі за текстом - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до Козівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2021 товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі за текстом - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 уклали електронний договір кредитної лінії № 395250200 (далі за текстом - Договір № 395250200).
За умовами Договору № 395250200 відповідачу наданий кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 14 900 грн, перший транш у сумі 6400 грн, на строк 30 днів. Визначена дисконтна процентна ставка у розмірі 1,93% від суми кредиту за 1 день користування кредитом.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за Договором № 395250200 у повному обсязі.
22.02.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі за текстом - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 підписали реєстр прав вимоги № 174, за умовами якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 395250200.
30.05.2023 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі за текстом - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») на виконання договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 підписали реєстр прав вимоги № 9, за умовами якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 395250200.
14.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» на виконання договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 підписали реєстр боржників та акт прийому-передачі реєстру боржників, за умовами яких до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 395250200.
Відповідач покладені Договором № 395250200 зобов`язання не виконала, унаслідок чого станом на 26.12.2025 наявна заборгованість у загальному розмірі 36664,25 грн, а саме: тіло кредиту 14 627,70 грн; проценти за користування кредитом 22 036,55 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.
Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 04.05.2026 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу наданий строк на подання відзиву на заявлену вимогу.
Представник позивача у судове засідання не прибула, проте в позовній заяві зазначила, що просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не прибула, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, клопотань, заяв не подавала.
На адресу відповідача, яка згідно з інформацією є її адресою реєстрації, направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, із зазначенням дати судового засідання, проте вказані документи повернулись до суду без їх отримання відповідачем та з поштовою відміткою.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18).
Відповідач письмового відзиву на позов не надала.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
За наведених вище обставин та відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.
Отже, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 20.12.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 395250200, невід`ємними частинами якого є: Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», та Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 395250200 від 20.12.2021.
Договір підписаний кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора MNV6K94X.
Підписанням Договору № 395250200 відповідач підтвердила, що до укладення договору отримала від кредитодавця інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», включаючи інформацію, наведену в Паспорті споживчого кредиту та в Правилах (п. 4.13 Договору).
Відповідно до п. 1.1 Договору № 395250200 кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту у сумі 14 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Згідно з п. 1.3 Договору № 395250200 кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 6400 грн одразу після укладення договору.
Відповідно до п. 1.5 Договору № 395250200 загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії договору. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення дії договору чи його дострокового розірвання (п. 1.6 Договору № 395250200).
Згідно з п. 1.7 Договору № 395250200 кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - Дисконтний період).
Відповідно до п. 1.8 Договору № 395250200 сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
Відповідно до п. 1.9 Договору № 395250200 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в такому порядку:
п.п. 1.9.1 - виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 704,45% річних, що становить 1,93% від суми кредиту за кожний день користування кредитом;
п.п. 1.9.2 - за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 703,42% річних, що становить 1,93% в день від суми кредиту за кожний день користування ним;
п.п. 1.12.2 - з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70% річних, що становить 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Згідно з платіжними дорученнями та довідками ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про ініціювання платіжних операцій, кредитодавець перерахував позичальнику на рахунок її платіжної картки № НОМЕР_1 грошові кошти чотирма траншами на загальну суму 14 900 грн, а саме: 6400 грн (20.12.2021), 1400 грн (28.12.2021), 300 грн (29.12.2021) та 6800 грн (29.12.2021).
Відповідно до відповіді АТ «ТАСКОМБАНК» від 14.05.2026, наданої на запит суду, на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_3 ), на яку за період з 20.12.2021 по 03.01.2022 зараховано перекази на загальну суму 14 900 грн, а саме: 6400 грн (20.12.2021), 1400 грн (28.12.2021), 300 грн (29.12.2021) та 6800 грн (29.12.2021). Також у відповіді банку підтверджено, що номер телефону НОМЕР_4 є фінансовим номером телефону за вказаною платіжною карткою та зазначений в анкетних даних відповідача.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за Договором № 395250200 позичальнику видано кредит на загальну суму 14 900 грн. 28.12.2021 позичальник сплатила 1411 грн, з яких 272,30 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, а 1138,70 грн - у рахунок сплати фактично нарахованих на дату оплати процентів. Станом на дату відступлення права вимоги 22.02.2022 заборгованість за договором становила 36006,02 грн, з яких тіло кредиту 14 627,70 грн та проценти за користування кредитом 21378,32 грн.
28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 174 від 22.02.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги у сумі 36006,02 грн за кредитним договором № 395250200, боржником у якому є відповідач.
Згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 та протоколом узгодження предмету факторингової операції від 22.02.2022 фактором у повному обсязі сплачено суму фінансування за відступлення прав вимоги за реєстром прав вимоги № 174 від 22.02.2022 у загальному розмірі 7 840 804,18 грн.
05.08.2020 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги у сумі 36664,25 грн за кредитним договором № 395250200, боржником у якому є відповідач.
З платіжної інструкції № 4097 від 30.05.2023 встановлено, що ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» сплатило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» грошові кошти у сумі 3 818 981,17 грн з призначенням платежу «Оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023р. та Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року. Без ПДВ».
11.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 11/07/25-Е, за умовами якого клієнт відступає факторові право грошової вимоги заборгованостей до боржників, а фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до реєстру боржників від 14.07.2025 до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 та акта прийому-передачі указаного реєстру від 14.07.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 395250200 у розмірі 36664,25 грн, з яких 14 627,70 грн заборгованість за тілом кредиту та 22 036,55 грн заборгованість за процентами.
З платіжних інструкцій № 317 від 12.08.2025, № 344 від 04.09.2025, № 355 від 18.09.2025, № 356, № 357 та № 358 від 19.09.2025, № 360 від 24.09.2025 встановлено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» грошові кошти на загальну суму 5677 850,80 грн з призначеннями платежу «Часткова Оплата фінансування за відступлення Права Вимоги згідно Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 року, без ПДВ».
За даними виписки ТОВ «ФК «ЕЙС» з особового рахунку за Договором № 395250200 станом на 26.12.2025 заборгованість у сумі 36664,25 грн відповідачем не погашена.
Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Так, у статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із частинами сьомою та дванадцятою статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України закріплено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Пунктами 1, 3 частини першої статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; розірвання договору; сплата неустойки.
За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд, оцінивши та дослідивши докази, а також у їх сукупності, вважає, що ОСОБА_1 20.12.2021 уклала договір кредитної лінії № 395250200 у електронній формі, підписавши його за допомогою одноразового електронного ідентифікатора MNV6K94X, та отримала на його виконання від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитні кошти на належну їй платіжну картку № НОМЕР_2 на загальну суму 14 900 грн, що підтверджується зазначеними вище доказами. Також суд вважає, що позивач довів зазначеними доказами набуття права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором кредитної лінії № 395250200 від 20.12.2021, який відповідач належним чином не виконувала, відтак у неї утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 14 627,70 грн, яку суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача, задовольнивши його вимоги у цій частині.
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 22 036,55 грн суд зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Зазначена правова позиція є сталою та на даний час не змінювалась.
Згідно з п. 1.7 Договору № 395250200 кредитна лінія надавалася строком на 30 днів від дати отримання кредиту, тобто дисконтний період первісно спливав 19.01.2022. За змістом п. 1.8 Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати фактично нарахованих процентів, здійсненої протягом дисконтного або пільгового періоду. При цьому п. 4.4 Договору встановлює, що пільговим є період тривалістю три календарні дні після спливу дисконтного періоду, упродовж якого оплата приймається кредитодавцем як належне виконання. Відтак позичальник мала право продовжити строк не лише до 19.01.2022, а й протягом трьох наступних днів - до 22.01.2022 включно.
Хоча 28.12.2021 відповідач сплатила 1411 грн, з яких 272,30 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, а 1138,70 грн - у рахунок сплати фактично нарахованих на дату оплати процентів, наступного дня 29.12.2021 відповідач отримала додаткові транші в сумах 300 грн та 6800 грн (всього 7100 грн), у зв`язку з чим відбулося подальше нарахування процентів за користування кредитом, які залишилися несплаченими. Крім того, у Довідці щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відсутні дані про вчинення позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця дій, спрямованих на продовження строку дисконтного періоду, як цього вимагає п. 1.8 Договору. Викладене узгоджується також з розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», у якому з 23.01.2022 проценти нараховано вже за базовою процентною ставкою. Відтак строк дисконтного періоду продовжено не було.
Таким чином, суд вважає, що із відповідача підлягають стягненню нараховані проценти до 19.01.2022, тобто в межах первісно визначеного п. 1.7 Договору строку кредитування.
Будь-яких даних щодо здійснення відповідачем дій для подальшої пролонгації вказаного кредиту матеріали справи не містять.
За розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», станом на 19.01.2022 (останній день строку кредитування) заборгованість за Договором № 395250200 становила 20 562,00 грн, з яких тіло кредиту 14 627,70 грн та проценти за користування кредитом 5934,30 грн.
Відтак, враховуючи наведене, суд вважає, що загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії № 395250200, яку слід стягнути із відповідача, становить 20 562,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14 627,70 грн та заборгованості за процентами в розмірі 5934,30 грн, що нараховані у межах строку кредитування.
З урахуванням викладеного, суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором № 395250200 від 20.12.2021 у сумі 20562,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 14 627,70 грн; заборгованість за процентами 5934,30 грн.
Вимога про стягнення процентів за користування кредитними коштами у сумі ще 16 102,25 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» при зверненні до суду сплатило судовий збір в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 44429 від 15.04.2026.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 встановлено, що Адвокатське бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС» дійшли згоди, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з п. 3.3 договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору (Додаток № 1 до договору).
Відповідно до Додаткової угоди № 25770896799 від 01.09.2025 до договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025 Адвокатське бюро надає клієнту юридичну допомогу у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 395250200 від 20.12.2021, позичальником у якому є ОСОБА_1 .
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг до договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, складеним 29.12.2025, сторони засвідчують, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: складання позовної заяви 2 год., вартість 5000 грн; вивчення матеріалів справи 2 год., вартість 1000 грн; підготовка адвокатського запиту 1 год., вартість 500 грн; підготовка клопотання 1 год., вартість 500 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 7000 грн.
Суд вважає, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у цій справі, підтверджені належними та допустимими доказами, їх розмір у сумі 7000 грн є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідач клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавала.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають задоволенню частково на загальну суму 20 562,00 грн, що становить 56,08% від ціни позову (36 664,25 грн), тому на користь позивача з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 1 493,07 грн, а також витрати позивача на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 3 925,60 грн.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 395250200 від 20.12.2021 у сумі 20 562 (двадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судові витрати у виді судового збору у сумі 1 493 (одна тисяча чотириста дев`яносто три) гривні 07 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 60 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Козівським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18.06.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 . 

Головуючий суддя Р.В. Чапаєв