ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 500/3204/25 пров. № А/857/33366/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гуляка В. В.	
 	Ільчишин Н. В.	
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі № 500/3204/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Марінович У.А., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту рішення 07 липня 2025 року),-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ( далі – відповідач), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – відповідач 2) в якому просить суд:
визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 №192650010222 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за винятком підтвердженого страхового стажу;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити і виплачувати з 13.12.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ. За результатами розгляду заяви рішенням від 13.12.2024 № 192650010222 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено позичці у призначенні такої пенсії, мотивуючи тим, що вона не підтвердила мінімально необхідний період роботи чи проживання на території зони посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993, що і слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі № 500/3204/25 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 №192650010222 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі у розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що страховий стаж позивача становить 31 рік 08 місяців 15 днів, в тому числі за кордоном 16 років 08 місяців 05 днів. До страхового стажу позивача зараховано всі періоди.
Період постійного проживання (роботи) позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до довідки Чортківської міської ради від 13.11.2023 № 20-10/1262 та трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 становить 00 років 00 місяців 09 днів. (з 16.09.1986 по 24.09.1986), у тому числі станом на 01.01.1993 року 00 років 00 місяців 09 днів. До періоду проживання (роботи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 не зараховано період роботи з 25.09.1986 по 01.01.1997 в Військторг № 408, оскільки відсутні відомості про територіальне розташування вищезазначеного підприємства.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням (категорія 4) серії НОМЕР_2 від 01.09.1993 виданим Тернопільською обласною державною адміністрацією.
10.12.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Для прийняття рішення за результатами поданої заяви, за принципом екстериторіальності, структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 №192650010222 позивачці відмовлено у призначенні пенсії (арк.справи 10.)
При цьому у рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки зараховано всі періоди. Страховий стаж позивачки становить 31 рік 08 місяців 15 днів, в тому числі за кордоном 16 років 08 місяців 05 днів.
Період постійного проживання (роботи) позивачки в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до довідки Чортківської міської ради від 13.11.2023 № 20-10/1262 та трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 становить 00 років 00 місяців 09 днів (з 16.09.1986 по 24.09.1986), у тому числі станом на 01.01.1993.
До періоду проживання (роботи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 не зараховано період роботи з 25.09.1986 по 01.01.1997 в Військторг № 408, оскільки відсутні відомості про територіальне розташування вищезазначеного підприємства.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулась до із даним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що факт проживання позивачки на території радіоактивного забруднення підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про реєстрацію місця проживання виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Чортківської міської ради Тернопільської області від 13.11.2023 №20-10/1262. Таким чином, подані позивачкою документи не викликають сумнівів щодо її проживання в зоні посиленого радіологічного контролю протягом періоду, достатнього для виникнення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 №192650010222 є протиправним, а тому таке рішення належить скасувати.
Апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).
Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:
особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.
При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.
Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.
Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформації про реєстрацію місця проживання наданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Чортківської міської ради Тернопільської області від 13.11.2023 №20-10/1262, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з даними будинкових книг та по квартирних картонок була зареєстрована, за адресами:
АДРЕСА_1 з 16.09.1986 по 08.12.1987;
АДРЕСА_2 з 23.08.1988 по 25.11.1994;
АДРЕСА_3 з 25.11.1994 по теперішній час.
Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Української РСР від 23.07.1991 №106. м. Чортків Тернопільської області відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона).
У позивачки наявний статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням (категорія 4) серії НОМЕР_2 від 01.09.1993 виданим Тернопільською обласною державною адміністрацією, яке є чинним.
У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 №192650010222 зазначено, що підставою для відмови зазначено, що позивачці у призначенні пенсії відповідач не зарахував до періоду проживання (роботи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 період роботи з 25.09.1986 по 01.01.1997 в Військторг № 408, оскільки відсутні відомості про територіальне розташування вищезазначеного підприємства.
Згідно трудової книжки позивачки серії НОМЕР_3 від 17.07.1984, позивачка з 25.09.1986 по 01.01.1997 працювала у Військторг № 408 УТ ПрикВО.
Архівною довідкою виданою Архівним відділом Тернопільської міської ради від 27.08.2024 №537/26-63, підтверджується, що наказом від 24.09.1986 №66/д п.2, ОСОБА_2 , з 25.09.1986 прийнята на роботу майстра-кравця 4-го розряду Чортківського ательє військового покрою, та відповідно до наказу від 04.01.1997 №1/о п.3 звільнена з роботи з 01.01.1997 згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана довідка не містить відомостей про територіальне місцезнаходження підприємства Військторг № 408 УТ ПрикВО, разом з тим у ній вказано, що позивачка працювала саме у Чортківському ательє військового покрою.
Статтею 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Зі змісту викладених положень слідує, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Вірно зазначено судом першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачами дій, спрямованих на здійснення заходів, щодо встановлення місцезнаходження підприємства на якому працювала позивачка.
Відсутність відомостей про місцезнаходження роботи позивачки не може спростувати факту постійного проживання особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування та відповідним посвідченням позивачки як громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
Факт проживання позивачки на території радіоактивного забруднення підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про реєстрацію місця проживання виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Чортківської міської ради Тернопільської області від 13.11.2023 №20-10/1262.
Колегія суддів погоджується, що подані позивачкою документи не викликають сумнівів щодо її проживання в зоні посиленого радіологічного контролю протягом періоду, достатнього для виникнення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796.
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.12.2024 №192650010222 є протиправним, а тому таке рішення належить скасувати.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі № 500/3204/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин