КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/3406/24
07.04.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі судді Пєтухової Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у порядку регресу за договором поруки,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 93531,60 грн. основного боргу та 4696,20 грн. судових витрат.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26.06.2007 міжвідповідачем та ПАТ "Комерційний банк "НАДРА" був укладений кредитний договір №26/06/2007/840-КВ/28, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 13000 доларів США з терміном повернення до 26.06.2032 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,99% річних. ОСОБА_2 зобов`язалась кожного місяця сплачувати 150 доларі США.
В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та можливих штрафних санкцій банком, з нею було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку передавалося майно, а саме житловий будинок із земельною ділянко в селі Сигнал. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором, банком 26.06.2007 був укладений з позивачем договір поруки, відповідно до якого, позивач як поручитель прийняв на себе зобов`язання протягом 3-х банківських днів після отримання письмової вимоги кредитора, погасити в повному обсязі кредитні зобов`язання позичальника.
Оскільки кредит не був погашений, банк звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з них боргу. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 22.01.2013 по цивільній справі №209/3867/12 із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто солідарно на користь ПАТ "КБ "НАДРА"" заборгованість за кредитним договором №23/06/2007/840-КВ/28 від 26.06.2007, в розмірі 21143 доларів США і 78 центів, що еквівалентно 161002,02 грн.
На підставі вказаного рішення було відкрито виконавчі провадження. За виконавчим провадженням №45002753 з позивача стягнуто: основний борг в сумі 81232,28 грн., та витрати виконавчого провадження на суму 12299,32 грн., загальна сума складає 93531,60 грн.
Позивач просить стягнути вказану суму з відповідача, посилаючись на те, що він має право зворотньої вимоги у зв`язку з виконанням своїх зобов`язань за договором поруки. 
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачеві надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, відзив у встановлений строк суду не надав, будь-яких клопотань не заявляв.
Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, відзив у встановлений строк суду не надав
Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
З матеріалів справи судом встановлено, що 26.06.2007 міжОСОБА_2 та ПАТ "Комерційний банк "НАДРА"" був укладений кредитний договір №26/06/2007/840-КВ/28, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 13000 доларів США з терміном повернення до 26.06.2032 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,99% річних.
26.06.2007 міжОСОБА_1 та ПАТ "Комерційний банк "НАДРА" був укладений з позивачем договір поруки, відповідно до якого, позивач як поручитель прийняв на себе зобов`язання протягом 3-х банківських днів після отримання письмової вимоги кредитора, погасити в повному обсязі кредитні зобов`язання позичальника.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 22.01.2013 по цивільній справі №209/3867/12 із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто солідарно на користь ПАТ "КБ "НАДРА"" заборгованість за кредитним договором №23/06/2007/840-КВ/28 від 26.06.2007, в розмірі 21143 доларів США і 78 центів, що еквівалентно 161002,02 грн.
Згідно листа Козятинського відділу ДВС від 20.09.2024, у відділі перебувало виконавче провадження АСВП №45002753 про стягнення боргу з ОСОБА_1 по виконавчому листу №133/52/13, виданого Козятинським міськрайонним судом про стягнення солідарного боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 21143 доларів США і 78 центів, що еквівалентно 161002,02 грн. За період з 08.10.2014 по 30.04.2024 з ОСОБА_1 по виконавчому провадженню було стягнуто та перераховано на користь стягувача кошти у сумі 81232,28 грн. Також стягнуто та перераховано виконавчий збір та витрати виконавчого провадження на суму 12299,32 грн. Загальна сума стягнений коштів за виконавчим провадженням №45002753 становить - 93531,60 грн.
26.04.2024 на підставі заяви стягувача виконавче провадження №45002753 завершено відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".
З листа Козятинського відділу ДВС від 28.10.2024 вбачається також, що з боржника ОСОБА_2 станом на 26.04.2024 стягнуто та перераховано на користь стягувача кошти в сумі 83709,75 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтями 526, 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання може бути порука.
Відповідно до частин першої, другої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Суть поруки як способу забезпечення виконання зобов`язання полягає у тому, що третя особа (поручитель) зобов`язується перед кредитором іншої особи нести відповідальність у разі невиконання останньою її обов`язку перед кредитором.
Правовідносини між поручителем і боржником після виконання поручителем свого обов`язку перед кредитором ґрунтуються на нормах цивільного законодавства, яким передбачено, що поручитель, виконавши за боржника його зобов`язання, набуває всіх прав кредитора за основним зобов`язанням. Якщо виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, здійснено декількома поручителями, до кожного з них переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що ним виконана. Таким чином, обсяг прав кредитора, що переходять до поручителя, відповідає обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов`язанням, а також прав, які забезпечують його виконання. У свою чергу, кредитор, який одержав виконання від поручителя, зобов`язаний вручити йому документи, що посвідчують вимоги до боржника.
Так, згідно з частиною другою статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
Указана норма закріплює право поручителя вимагати від боржника відновлення свого майнового стану, який зазнав змін у результаті виконання ним обов`язку за боржника.
Разом із тим правовий аналіз положень частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання.
Вказаний висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яким передбачено подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Вручення кредитором документів поручителю можливо лише за умови, що зобов`язання боржника виконано у повному обсязі і у кредитора відсутні підстави для подальшого стягнення на свою користь.
У свою чергу часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.
Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та у постановах Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 759/17152/16-ц (провадження № 61-9695св19), від 14.06.2020 у справі № 311/245/18 (провадження № 61-40095св18), від 10.02.2021 у справі № 496/3234/15-ц (провадження № 61-12283св19), від 04.06.2025 у справі № 638/17565/16-ц (провадження № 61-4488св24).
Як зазначає позивач, ним як поручителем відповідачки на виконання судового рішення сплачено 81232,28 грн., тобто заборгованість за кредитним договором перед банком поручителем як солідарним боржником відповідно до рішення суду погашена не повністю, у зв`язку із чим, враховуючи вищенаведену правову позицію Верховного Суду, до позивача не перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Крім того, суд звертає увагу, що у постанові головного державного виконавця від 26.04.2024, вказано про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", а не закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження".
Згідно із ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 268 ЦПК, суд
У Х В А Л И В :
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у порядку регресу за договором поруки, - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА