Справа № 758/5482/26
3/758/3298/26
Категорія 307

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Лещенко О.В., за участю особи, щодо якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване та проживає адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:
До Подільського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №880626 від 26.03.2026 року, відповідно до якого: 26.03.2026 року о 11 годині 34 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 з`ясовував стосунки із дружиною ОСОБА_2 , словесно ображав, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 06.04.2026 року, за клопотанням представника потерпілої адвоката Штіфонова П.С. матеріали справи про адміністративне правопорушення серії ВАД №880626 від 26.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, направлено до СПНД ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві для доопрацювання, виконання вимог ст. 256 КУпАП. 
02.06.2026 року на адресу Подільського районного суду надійшли адміністративні матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 . 
Ознайомившись із адміністративними матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 № 758/5480/26 номер провадження 3/758/3298/26 судом встановлено, що, порівняно із адміністративними матеріалами №758/5480/26 номер провадження 3/758/2567/26, які постановою Подільського районного суду міста Києва від 06.04.2026 року направлялися до Подільського УП ГУНП у м. Києві НП України, матеріали доповнено листом Подільського УП ГУНП у м. Києві НП України №181624-2026 від 26.05.2026 (2245874). Із змісту вказаного листа Подільського УП ГУНП у м. Києві НП України убачається, що в ньому наведено зміст ч.6 ст.28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашнього насильству» (далі - Закон) та зазначено, що відповідальним суб`єктом за виконання програм для кривдників, який організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм, є "Центр соціальних служб Подільського району", що розташований по вул. Копилівська, 31.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що 26.03.2026 року між ним та його дружиною ОСОБА_2 відбувся конфлікт, в ході якого сталася штовханина, зазначив, що образливих висловів щодо дружини не казав. Зазначив, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі взагалі відсутні обставини, які б вказували на наявність психологічного або фізичного насильства. 
У судове засідання потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Штіфанов П.С. не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Будь-яких клопотань про відкладення судового засідання до початку судового розгляду, до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, усі обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції норми дій, та передбачає існування обов`язкового елементу- можливість настання або настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. 
Отже, домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
За правилами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 стала заява його дружини ОСОБА_2 .
Так, відповідно до рапорту ст. інспектора СПДН ВП Подільського УП ГУНП у м.Києві Кроткіх А. під час відпрацювання виклику за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка раніше заверталася до поліції, так як у неї з чоловіком ОСОБА_1 , постійно виникають питання з приводу поділу помешкання та вчиняють домашнє насильство психологічного характеру по відношенню один до одного. А момент відпрацювання виклику заявниця поводила себе дивно та незрозуміло. Також подружжя повідомили, що перебувають на стадії розлучення. Стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 
Суд наголошує, що протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, та його невід`ємні складові частини повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних та допустимих доказів.
Однак у протоколі про адміністративне правопорушення від 26 березня 2026 року серії ВАД № 880626:
при зазначенні дій, що вчинені особою, щодо якого складений протокол ОСОБА_3 , вказано "з`ясовував стосунки із дружиною ОСОБА_2 словесно ображав", при цьому не відображено зміст словесних образ;
не вказані наслідки дій ОСОБА_2 , оскільки не зазначено, що вони завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи або могли завдати таку шкоду.
Тобто, протокол не містить взагалі викладу дій, та наслідку таких дій, задля висновку про наявність домашнього насильства, в розумінні ст. 173-2 КУпАП. 
Після надходження матеріалів справи, які направлялись на доопрацювання, вказані недоліки будь-яким чином не усунені. 
Суд, розглядаючи справу про вчинення адміністративного правопорушення, не в праві вийти за межі тих фактичних обставин, які були встановлені протоколом про вчинення адміністративного правопорушення. Якщо викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист особи та принципу рівності сторін процесу.
Протокол про адміністративне правопорушення по суті є обвинувальним актом на основі якого, в сукупності з іншими доказами, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2026 року серії ВАД № 880626 працівником поліції допущено порушення, оскільки не зазначено дії та наслідок дій особи, за наявності якого настає відповідальність, передбачена ст. 173-2 КУпАП, а відтак вказаний протокол не відповідає приписам ст. 256 КУпАП.
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями норм КУпАП, які, з огляду на обмежені процесуальні повноваження суду та обов`язку збирати докази саме особами, уповноваженими на складання протоколів, не можуть бути усунуті під час судового розгляду, вказаний протокол не може бути допустимим доказом у справі.
За таких обставин, фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює у даному випадку винесення постанови про визнання особи, щодо якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності, винним.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в зазначеному діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
На підставі викладеного, згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, дані що відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення від 26 березня 2026 року серії ВАД № 880626 не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, щодо якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 наведеного Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2,  ст.247, 251, 252, 256, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.В. Лещенко