Справа № 569/12190/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кулікович Д.П.,
представника заявника адвоката Коробової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Городоцька сільська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи.
У Рівненський міський суд Рівненської області надійшла на розгляд заява представника ОСОБА_1 адвоката Коробової Тетяни Миколаївни, заінтересована особа Городоцька сільська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій заявник просить встановити факт належності йому державного акта про право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1 Городоцькою сільською радою 22 січня 1999 року на підставі рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року № 21 для ведення садівництва площею 0,11 га в межах згідно з планом, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6937 за підписом голови Городоцької сільської Ради народних депутатів О.О. Ткачук.
Заяву обґрунтовує тим, що 22 січня 1999 року як член садівничого товариства «Залізничник» він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га для ведення садівництва, у зв`язку з чим на підставі рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року № 21 йому було видано державний акт про право приватної власності на землю, зареєстрований у Книзі записів державних актів за № 6937. Заявник зазначає, що протягом усього часу користується вказаною земельною ділянкою, однак під час вчинення нотаріальних дій з`ясувалося, що у державному акті його по батькові зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як згідно з паспортом громадянина України правильним є написання « ОСОБА_3 ». Вказує, що раніше не виявив цієї розбіжності через наявність інвалідності І групи по зору. З метою усунення невідповідності представник заявника звертався до Городоцької сільської ради, проте у виправленні помилки було відмовлено. При цьому заявник наголошує, що в різних документах, виданих у різний час, його по батькові зазначалося по-різному, що пов`язує із відсутністю первинних актових записів та оформленням документів на підставі поновлених записів. Посилаючись на те, що розбіжність у написанні по батькові перешкоджає належному оформленню прав на земельну ділянку та розпорядженню нею, а інший порядок усунення такої невідповідності відсутній, заявник просить встановити факт належності йому державного акта про право приватної власності на землю, виданого на ім`я ОСОБА_1 .
Представник заінтересованої особи Городоцької сільської ради Поліщук С.В. у письмових поясненнях зазначає, що заявник звернувся до суду з метою встановлення факту належності йому державного акта про право приватної власності на землю, в якому наявна розбіжність у написанні по батькові. Вказує, що зі змісту заяви вбачається необхідність встановлення такого факту для подальшого розпорядження земельною ділянкою. За результатами вивчення доводів заяви та доданих до неї матеріалів Городоцька сільська рада не заперечує проти задоволення заявлених вимог за умови підтвердження в судовому засіданні викладених заявником обставин належними та допустимими доказами. Просить суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі. Також представник заінтересованої особи заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2026 року справу передано судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2026 року зазначена заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у справі з повідомленням (викликом) учасників справи. (а.с. 19)
Представник заінтересованої особи Городоцької сільської ради Поліщук С.В. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви, розгляд заяви проводити за відсутності представника Городоцької сільської ради.
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
Відповідно ч. 2 ст. 247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та докази.

Суд встановив, що відповідно до копії паспорта громадянина України заявником є ОСОБА_1 . Згідно з паспортом по батькові заявника зазначено « ОСОБА_3 » (а.с. 4-6).
Із копії державного акта про право приватної власності на землю вбачається, що 22 січня 1999 року на підставі рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року № 21 громадянину ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га для ведення садівництва. Вказаний державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6937 (а.с. 7).
З наданих суду матеріалів вбачається, що прізвище та ім`я особи, зазначені у державному акті та паспорті заявника, є тотожними, тоді як розбіжність стосується виключно написання по батькові: у державному акті зазначено « ОСОБА_2 », а у паспорті громадянина України – « ОСОБА_3 ».
Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника, ім`я його батька зазначено як « ОСОБА_4 » (а.с. 3). Водночас із долучених до матеріалів справи документів, зокрема атестата зрілості, диплома про освіту та трудових книжок, убачається, що в різні періоди життя по батькові заявника зазначалося по-різному, а саме як « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 », « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 » (а.с. 7-12).
Судом також встановлено, що заявник звертався до Городоцької сільської ради щодо усунення виявленої розбіжності у правовстановлюючому документі. Листом Городоцької сільської ради заявнику повідомлено про відсутність підстав для внесення відповідних змін до державного акта в адміністративному порядку, у зв`язку з чим питання належності документа може бути вирішене лише в судовому порядку (а.с. 17).
Крім того, судом досліджено лист Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області від 06 травня 2026 року № К-56/6/5601-26, наданий на звернення заявника. Згідно з інформацією, що міститься у вказаному листі, відповідно до наявних обліків УДМС у Рівненській області та відомчої інформаційної системи ДМС заявник документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , оформленим 03 березня 1999 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області у зв`язку з обміном паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 , виданого 04 січня 1976 року відділом внутрішніх справ Рокитнівського райвиконкому Рівненської області.
Із зазначеного листа також вбачається, що відповідно до архівних обліків УДМС у Рівненській області заява про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 була заповнена російською мовою на ім`я « ОСОБА_1 ». Таким чином, архівні документи органів паспортної служби підтверджують використання заявником по батькові, похідного від імені батька « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ще до отримання ним паспорта громадянина України у 1999 році.
Наведені відомості узгоджуються з іншими наявними у справі доказами, зокрема даними паспорта громадянина України заявника та свідоцтва про народження, у якому ім`я його батька зазначене як « ОСОБА_4 », і свідчать про те, що написання по батькові « ОСОБА_2 » у державному акті про право приватної власності на землю не відповідає відомостям офіційних документів, які посвідчують особу заявника.
Зі змісту заяви та досліджених доказів убачається, що земельною ділянкою, на яку видано спірний державний акт, заявник користується з моменту її отримання, а встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне йому для належного оформлення прав на земельну ділянку та можливості розпорядження нею.
Будь-яких доказів того, що державний акт про право приватної власності на землю, виданий на ім`я ОСОБА_1 , належить іншій особі, матеріали справи не містять. Заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує.
Отже, зміст спірних правовідносин у цій справі полягає у необхідності встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа, в якому допущено розбіжність у написанні по батькові особи, що перешкоджає реалізації ним належних майнових прав.

ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Враховуючи подані докази, їх належність, допустимість, достовірність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що державний акт про право приватної власності на землю від 22 січня 1999 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6937, виданий на ім`я ОСОБА_1 . Разом із тим із паспорта громадянина України вбачається, що по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_3 ». Таким чином, між відомостями, зазначеними у правовстановлюючому документі, та відомостями, які містяться в документі, що посвідчує особу заявника, існує розбіжність у написанні по батькові.
Разом з тим досліджені судом докази свідчать про те, що зазначена розбіжність виникла внаслідок різного написання по батькові заявника в документах, виданих у різні роки, та не свідчить про належність спірного державного акта іншій особі. Так, зі свідоцтва про народження вбачається, що батьком заявника є Мойсей, а листом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області підтверджується, що ще при оформленні паспорта громадянина СРСР у 1976 році заяву було заповнено на ім`я « ОСОБА_1 ». Водночас із матеріалів справи вбачається, що в інших документах заявника по батькові зазначалося як « ОСОБА_4 », « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 », що свідчить про існування різних варіантів його написання внаслідок перекладу та оформлення документів у різні періоди.
Суд також враховує, що прізвище та ім`я особи, зазначені у державному акті та в документах заявника, повністю збігаються, а відмінність стосується лише написання по батькові. Будь-яких доказів існування іншої особи з тотожними прізвищем та ім`ям, якій міг би належати спірний державний акт, матеріали справи не містять.
Крім того, суд установив, що заявник звертався до органу, який видав спірний документ, з питання виправлення розбіжностей у написанні по батькові, однак у позасудовому порядку вирішити зазначене питання не вдалося. Отже, встановлення відповідного факту в судовому порядку є єдиним ефективним способом захисту прав заявника.
Суд бере до уваги, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для належного оформлення та реалізації його прав щодо земельної ділянки, зокрема для здійснення дій, пов`язаних із розпорядженням нею. При цьому між учасниками справи відсутній спір про право, а заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви.
За таких обставин суд доходить висновку, що державний акт про право приватної власності на землю, виданий 22 січня 1999 року Городоцькою сільською радою на ім`я ОСОБА_1 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6937, фактично належить ОСОБА_1 , а тому наявні правові підстави для встановлення відповідного юридичного факту в порядку окремого провадження.
Щодо судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується наданими суду доказами. Відтак заявник відповідно до вимог закону звільнений від сплати судового збору за подання даної заяви до суду.
З огляду на те, що заявник звільнений від сплати судового збору на підставі закону, питання щодо його розподілу судом не вирішується.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа Городоцька сільська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 державного акта про право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1 Городоцькою сільською радою 22 січня 1999 року на підставі рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року № 21 для ведення садівництва площею 0,11 га в межах згідно з планом, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6937 за підписом голови Городоцької сільської Ради народних депутатів О.О. Ткачук.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2026 року.

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Городоцька сільська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 4, с. Городок, 35331, ЄДРПОУ 04387183.

Суддя     Ольга БАЛАЦЬКА