ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8794/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
секретар Ретинська В.С.
за участі представника позивача Яківця М.В. (в режимі відеоконференцзв`язку) 
представника відповідача Рижкової А.В. (в режимі відеоконференцзв`язку),
розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року (суддя Садовий І.В., повне судове рішення складено 12 січня 2026 року) в справі № 280/8794/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26 серпня 2024 року:
№00156020709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн;
№00156010709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за не ведення в порядку, установленому законодавством, обліку товарних запасів на складі або за місцем їх реалізації у розмірі 3262528,00 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове про задоволення позову.
Судом першої інстанції фактично проігноровано основні доводи позивача, що свідчили про порушення контролюючим органом порядку призначення та проведення перевірки, які полягали у відсутності інформації, що свідчила про порушення позивачем податкового законодавства, а також проведення перевірки в присутності невстановленої особи, ані акт перевірки, ані матеріали такої перевірки не містять жодних відомостей щодо особи в присутності якої здійснювалась перевірка. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28.05.2024 по 26.02.2025 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основний виді діяльності за КВЕД 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах.
За змістом доповідної записки ГУ ДПС у Черкаській області №2686/23-00-07-07-02 від 05.07.2024 у листі ДПС України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 зазначено, що з метою контролю вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій та з огляду на інформацію, яку опублікував ОСОБА_2 на офіційному YouTube каналі “Плинский media” стосовно здійснення незаконної реалізації дороговартісної техніки “APPLE”, яка потрапила на територію України без належного митного оформлення та сплати усіх необхідних податків та платежів, слід повідомити наступне. Так, згідно опублікованої ОСОБА_3 інформації на території України здійснюється реалізація дороговартісної техніки “APPLE”, при продажу якої продавцями пропонуються різноманітні форми розрахунків, у тому числі, безготівковими коштами (з банківської картки на банківську картку фізичної особи), віртуальними коштами (криптовалюта) тощо. При цьому такі розрахунки здійснюються без застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних РРО та відповідно без видачі споживачу відповідного розрахункового документа. Також, згідно наведеної інформації, окремі продавці дороговартісної техніки “APPLE” не мають відповідних документів, які підтверджують облік та походження таких товарів у місці продажу. Враховуючи викладене вище, з метою виконання функцій, визначених законом, протидії порушенням в частині проведення розрахунків та іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи ДПС, доручено активізувати заходи податкового контролю щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки “APPLE” шляхом проведення фактичних перевірок з урахуванням вимог статті 80 Податкового кодексу України, які розпочати не пізніше 08.07.2024. Запропоновано погодити проведення фактичної перевірки, зокрема, у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
На підставі підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, Головним управлінням ДПС у Черкаській області видано наказ №1577-п від 05.07.2024 “Про проведення фактичної перевірки”, яким наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.07.2024 року тривалістю десять діб. Перевірку провести за період діяльності з 19.06.2024 по 17.07.2024 з метою контролю за дотримання вимог законодавства з питань обліку товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності.
05.07.2024 державним інспекторам ГУ ДПС у Черкаській області виписані направлення на перевірку №2629/23-00-07-07-01, №2630/23-00-07-07-01, №2631/23-00-07-07-01 з метою проведення з 08.07.2024 фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
10.07.2024 посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області складено акт відмови від підписання направлень на перевірку, відповідно до якого після ознайомлення з наказом №1576-п від 05.07.2024 та направленнями №2635 від 05.07.2024, № 2636 від 05.07.2024, № 2637 від 05.07.2024 особа, яка фактично здійснила розрахункову операцію, відмовилася від підписання направлення на перевірку.
10.07.2024 головним державним інспектором ГУ ДПС у Черкаській області складено письмове звернення про отримання документів, яким зобов`язано на початок проведення перевірки надати документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та / або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Зазначений перелік документів просили надати 10.07.2024. Також, зобов`язано надати наступні документи ((їх належним чином завірених копій): реєстраційні посвідчення РРО, підтверджуючі документи на об`єкти оподаткування за місцем провадження діяльності, договір електронного платіжного засобу, документи, що підтверджують оформлення трудових відносин з найманими працівниками, виписка з банківського терміналу (еквайрінг) за перевіряємий період. Зазначений перелік документів просили надати до 17.07.2024. Для складання, ознайомлення з матеріалами перевірки, складання акту (довідки) фактичної перевірки та / або складання протоколу про адміністративне правопорушення запропоновано прибути 18.07.2024.
Згідно з актом ненадання документів (їх засвідчених копій) службовими особами контролюючого органу було запропоновано надати документи (їх засвідчені копії): документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та / або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), реєстраційні посвідчення РРО, підтверджуючі документи на об`єкти оподаткування за місцем провадження діяльності, договір електронного платіжного засобу, документи, що підтверджують оформлення трудових відносин з найманими працівниками, виписка з банківського терміналу (еквайрінг) за перевіряємий період. Станом на 10.07.2024, 15 год. 55 хв. зазначені документи (їх копії) платником податків не були надані.
За результатами проведеної фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено акт № 8519/23-00-07-07-01/ НОМЕР_2 від 18.07.2024 (далі - Акт фактичної перевірки), яким зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, пункту 85.2 статті 85 ПК України, статті 24 Кодексу законів про працю України.
За змістом акту фактичної перевірки, в ході проведення перевірки, окрім іншого, встановлено, що 10.07.2024 за місцем фактичного провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 , проведена контрольна розрахункова операція з придбання USB флеш-накопичувача ТМ “Apacer” за ціною 219,00 грн. Особа, що фактично здійснила розрахункову операцію готівкові кошти від посадової особи контролюючого органу отримала, здійснила відпуск товару, провела розрахункову операцію через програмний реєстратор розрахункових операцій зі створенням у електронній формі розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції. Перевіряючими вручено завірену копію наказу “Про проведення фактичної перевірки” від 05.07.2024 №1577-п, пред`явлено дійсні направлення та службові посвідчення перевіряючих. Продавець відмовився зробити відповідні записи в направленнях на перевірку, про що складено відповідний акт відмови від підписання направлень на перевірку. З урахуванням викладеного розпочата фактична перевірка. Запитувані документи на початок проведення перевірки платником / його уповноваженим представником / особою, яка фактично проводить розрахункові операції (продавцем) не були надані, про що перевіряючими складено відповідний акт ненадання документів (їх засвідчених копій). Перевіряючими складено акт зняття залишків товарних запасів на торговельному об`єкті (в складських приміщеннях), до опису якого включені технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту, які зберігались/реалізовувались платником за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму вартості товарів за цінами реалізації – 3262528,00 грн. За результатами перевірки встановлено здійснення платником реалізації товару, який не облікований у встановленому порядку, та/або не надано під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходились у місці продажу (господарському об`єкту), на загальну суму вартості товарів за цінами реалізації - 3262528,00 грн. Запитувані документи станом на 17.07.2024 не були надані.
Після складання матеріалів перевірки особа, яка здійснювала розрахункову операцію відмовилася від підписання таких документів, про що державними інспекторами складено акт.
Листом від 22.07.2024 №1152/7/23-00-07-07-07 матеріали фактичної перевірки щодо ФОП ОСОБА_1 направлені на адресу Головного управління ДПС у Запорізькій області для прийняття рішення згідно вимог чинного законодавства Україн.
На підставі матеріалів перевірки та висновків, викладених у акті перевірки № 8519/23-00-07-07-01/ НОМЕР_2 від 18.07.2024 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення:
- № 00156010709 від 26.08.2024, яким до позивача за порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (реалізація товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і статті 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на загальну суму 3262528,00 грн;
- № 0015602709 від 26.08.2024, яким до позивача за порушення пункту п.85.2 ст.85 ПК України (незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і статті 121 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у контролюючого органу підстав, визначених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, для призначення та проведення фактичної перевірки позивача.
Щодо дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки суд першої інстанції вказав, що в акті перевірки зафіксовано те, що в магазині було проведено контрольну закупку, згідно з копією фіскального чеку операцію проведено за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 , тому принаймні одна особа, що проводила розрахункову операцію, була наявна у магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 та здійснювала розрахункові операції від імені ФОП ОСОБА_1 .
Тому суд першої інстанції вважав, що контролюючим органом дотримано визначену нормами законодавства процедуру проведення перевірки, зокрема, в частині належного вручення особі, яка фактично проводить розрахункові операції, документів перед початком проведення перевірки.
Врахувавши, що позивач ані під час проведення перевірки, ані до матеріалів позовної заяви під час звернення до суду не надав жодних документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів, а позивачем не наведено в обґрунтування неправомірності висновків відповідача про наявність встановлених в ході проведення фактичної перевірки порушень податкового законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість зафіксованих в акті перевірки №8519/23-00-07-07-01/ НОМЕР_1 порушень податкового законодавства та, як наслідок, наявність підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 26.08.2024 №00156020709 та від 26.08.2024 №00156010709.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28 травня 2024 року по 26 лютого 2025 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах.
ГУ ДПС у Черкаській області на підставі підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 – 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України видано наказ №1577-п від 05 липня 2024 року «Про проведення фактичної перевірки», яким наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , з 08 липня 2024 року тривалістю десять діб. Перевірку провести за період діяльності з 19 червня 2024 року по 17 липня 2024 року з метою контролю за дотримання вимог законодавства з питань обліку товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності.
ГУ ДПС у Черкаській області 05 липня 2024 року виписані направлення на перевірку №2629/23-00-07-07-01, №2630/23-00-07-07-01, №2631/23-00-07-07-01 з метою проведення з 08 липня 2024 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
Посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області 10 липня 2024 року складено акт відмови від підписання направлень на перевірку, яким зафіксовано, що після ознайомлення з наказом №1576-п від 05.07.2024 та направленнями №2635 від 05.07.2024, № 2636 від 05.07.2024, № 2637 від 05.07.2024 особа, яка фактично здійснила розрахункову операцію, відмовилася від підписання направлення на перевірку.
ГУ ДПС у Черкаській області листом від 10 липня 2024 року зобов`язано на початок проведення перевірки надати документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та / або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Зазначений перелік документів просили надати 10.07.2024. Також, зобов`язано надати наступні документи ((їх належним чином завірених копій): реєстраційні посвідчення РРО, підтверджуючі документи на об`єкти оподаткування за місцем провадження діяльності, договір електронного платіжного засобу, документи, що підтверджують оформлення трудових відносин з найманими працівниками, виписка з банківського терміналу (еквайрінг) за перевіряємий період. Зазначений перелік документів просили надати до 17.07.2024. Для складання, ознайомлення з матеріалами перевірки, складання акту (довідки) фактичної перевірки та / або складання протоколу про адміністративне правопорушення запропоновано прибути 18.07.2024.
Згідно з актом ненадання документів (їх засвідчених копій) службовими особами контролюючого органу було запропоновано надати документи (їх засвідчені копії): документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та / або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), реєстраційні посвідчення РРО, підтверджуючі документи на об`єкти оподаткування за місцем провадження діяльності, договір електронного платіжного засобу, документи, що підтверджують оформлення трудових відносин з найманими працівниками, виписка з банківського терміналу (еквайрінг) за перевіряємий період. Станом на 10.07.2024, 15 год. 55 хв. зазначені документи (їх копії) платником податків не були надані.
ГУ ДПС у Черкаській області 18 липня 2024 року за результатами проведеної фактичної перевірки складено акт № 8519/23-00-07-07-01/ НОМЕР_2 , у якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 85.2 статті 85 ПК України, статті 24 Кодексу законів про працю України.
У акті фактичної перевірки вказано, що в ході проведення перевірки встановлено, що 10.07.2024 за місцем фактичного провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 проведена контрольна розрахункова операція з придбання USB флеш-накопичувача ТМ «Apacer» за ціною 219,00 грн. Особа, що фактично здійснила розрахункову операцію, готівкові кошти від посадової особи контролюючого органу отримала, здійснила відпуск товару, провела розрахункову операцію через програмний реєстратор розрахункових операцій зі створенням у електронній формі розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції. Перевіряючими вручено завірену копію наказу “Про проведення фактичної перевірки” від 05.07.2024 №1577-п, пред`явлено дійсні направлення та службові посвідчення перевіряючих. Продавець відмовився зробити відповідні записи в направленнях на перевірку, про що складено відповідний акт відмови від підписання направлень на перевірку. З урахуванням викладеного розпочата фактична перевірка. Запитувані документи на початок проведення перевірки платником / його уповноваженим представником / особою, яка фактично проводить розрахункові операції (продавцем) не були надані, про що перевіряючими складено відповідний акт ненадання документів (їх засвідчених копій). Перевіряючими складено акт зняття залишків товарних запасів на торговельному об`єкті (в складських приміщеннях), до опису якого включені технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту, які зберігались/реалізовувались платником за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 208/1, на загальну суму вартості товарів за цінами реалізації – 3262528,00 грн. За результатами перевірки встановлено здійснення платником реалізації товару, який не облікований у встановленому порядку, та/або не надано під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходились у місці продажу (господарському об`єкту), на загальну суму вартості товарів за цінами реалізації - 3262528,00 грн. Запитувані документи станом на 17.07.2024 не були надані.
Особа, яка здійснювала розрахункову операцію, відмовилася від підписання таких документів, про що державними інспекторами складено акт.
Листом від 22.07.2024 №1152/7/23-00-07-07-07 матеріали фактичної перевірки щодо ФОП ОСОБА_1 направлені на адресу Головного управління ДПС у Запорізькій області для прийняття рішення згідно вимог чинного законодавства України.
ГУ ДПС у Запорізькій області 26 серпня 2024 року прийняті податкові повідомлення-рішення:
№00156020709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн;
№00156010709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за не ведення в порядку, установленому законодавством, обліку товарних запасів на складі або за місцем їх реалізації у розмірі 3262528,00 грн.
За позицією апелянта контролюючим органом допущено порушення процедури призначення та проведення фактичної перевірки.
Стосовно дотримання контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки суд зазначає таке.
Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі – ПК України), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).
Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.
Вимоги до змісту наказу керівника контролюючого органу про проведення фактичної перевірки встановлені абзацом 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, а також необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. 
Відтак, під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті зазначення платника податків, який має перевірятися, та чіткого визначення у наказі правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
Наказ ГУ ДПС у Черкаській області №1577-п від 05 липня 2024 року прийнято на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявність та/або отримання контролюючим органом відповідної інформації, яка свідчить про можливі порушення з боку платника податку порушень вимог законодавства.
Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 березня 2024 року в справі № 420/9909/23 викладено наступний правовий висновок:
«У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.». 
У спірному випадку у наказі про проведення фактичної перевірки зазначена підстава для призначення перевірки – підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Отже, у наказі про призначення фактичної перевірки зазначені юридичні підстави (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України), а також мета проведення перевірки - контроль за дотримання вимог законодавства з питань обліку товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності, які є достатніми для призначення фактичної перевірки у розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. 
Крім того, відповідачем на підтвердження підстав призначення фактичної перевірки надано до матеріалів справи доповідну записку ГУ ДПС у Черкаській області №2686/23-00-07-07-02 від 05.07.2024, відповідно до якої у листі ДПС України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 зазначено, що з метою контролю вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій та з огляду на інформацію, яку опублікував ОСОБА_2 на офіційному YouTube каналі “Плинский media” стосовно здійснення незаконної реалізації дороговартісної техніки “APPLE”, яка потрапила на територію України без належного митного оформлення та сплати усіх необхідних податків та платежів, слід повідомити наступне. Так, згідно опублікованої ОСОБА_3 інформації на території України здійснюється реалізація дороговартісної техніки “APPLE”, при продажу якої продавцями пропонуються різноманітні форми розрахунків, у тому числі, безготівковими коштами (з банківської картки на банківську картку фізичної особи), віртуальними коштами (криптовалюта) тощо. При цьому такі розрахунки здійснюються без застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних РРО та відповідно без видачі споживачу відповідного розрахункового документа. Також, згідно наведеної інформації, окремі продавці дороговартісної техніки “APPLE” не мають відповідних документів, які підтверджують облік та походження таких товарів у місці продажу. Враховуючи викладене вище, з метою виконання функцій, визначених законом, протидії порушенням в частині проведення розрахунків та іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи ДПС, доручено активізувати заходи податкового контролю щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки “APPLE” шляхом проведення фактичних перевірок з урахуванням вимог статті 80 Податкового кодексу України, які розпочати не пізніше 08.07.2024. Запропоновано погодити проведення фактичної перевірки, зокрема, у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Доводи апелянта стосовно відсутності належних та допустимих доказів наявності інформації у контролюючого органу, про яку зазначено в наказі, суд відхиляє як необґрунтовані.
Суд з цього питання зауважує, що наведені висновки Верховного Суду, які враховуються судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, дають суду підстави вважати, що зазначення у наказі про призначення фактичної перевірки підставу призначення перевірки - підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, то оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. 
Наступним доводом апелянта є порушення контролюючим органом (ГУ ДПС у Черкаській області) процедури проведення фактичної перевірки в частині проведення перевірки за відсутності суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи. 
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України установлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
З аналізу наведених вище правових норм висновується, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
При цьому ПК України пов`язує правомірність проведення фактичної перевірки із виконанням контролюючим органом обов`язку із вручення/пред`явлення визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів або платнику податків, або уповноваженій особі, або особі, яка фактично здійснює розрахункові операції.
Згідно з приписами статті 15 ПК України платниками податків є фізичні особи та юридичні особи, які здійснюють свою діяльність через керівника.
Питання визначення уповноважених осіб платника податків унормовано положеннями статті 19 ПК України.
У розумінні приписів пункту 80.2 статті 80 ПК України під особою, яка фактично здійснює розрахункову операцію, слід вважати уповноважену суб`єктом господарювання особу на вчинення дій з приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця (відповідно до поняття «розрахункова операція», наведеного у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).
За позицією відповідача, підтриманою судом першої інстанції, фактична перевірка проведена у присутності особи, що здійснювала розрахункові операції від імені позивача, що свідчить про дотримання установленої ПК України процедури проведення фактичної перевірки.
Згідно з пунктом 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. 
Отже, фактична перевірка може бути проведена в присутності особи, що фактично здійснює розрахункові операції, при цьому саме цій особі у такому разі вручаються наказ та направлення на проведення фактичної перевірки. 
У спірному випадку усі документи, складені в ході проведення фактичної перевірки, не містять прізвища, ім`я та по батькові особи, яка здійснила розрахункову операцію, та якій пред`явлено направлення та наказ про проведення фактичної перевірки, запити про надання документів, а також акт фактичної перевірки.
Відповідач стверджує, що ця особа не повідомила свої дані. 
Представником позивача повідомлено суд, що ОСОБА_1 в період провадження діяльності як фізичною особою-підприємцем не використовувалась наймана праця.
В свою чергу, відповідачем не надано доказів, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 використовувалась наймана праця. 
Більш того, в судовому засіданні представником відповідача повідомлено суд про те, що позивачем в період провадження господарської діяльності не подавались повідомлення про прийняття на роботу найманих працівників, а також податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Верховним Судом у постановах від 22 липня 2021 року у справі № 540/2613/19, від 24 грудня 2025 року у справі №580/4426/25 висловлена наступна позиція: 
«...Не має правового значення наявність чи відсутність оформлених трудових відносин із особою, яка фактично проводить розрахункові операції, оскільки особою уповноваженою на допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки у розумінні наведених вище приписів ПК України вважатиметься і особа, з якою платник податків уклав цивільно-правовий договір, в межах якого надав доручення на вчинення розрахункових операцій, або на інших умовах залучив до виконання відповідних службових обов`язків.
При цьому приписи абзацу сьомого пункту 81.1 статті 81 ПК України зобов`язують особу, яка розписується у направленні, окрім інших реквізитів, проставити посаду, яку вона займає на підприємстві. Відтак, саме указана особа і, відповідно, платник податків несуть відповідальність за достовірність повідомленої ними інформації посадовим особам контролюючого органу щодо того, чи є така особа здійснюючою розрахункові операції.
При цьому вирішуючи питання доведеності того, чи були визначені пунктом 80.2 статті 80 ПК України документи вручені належній особі, судам слід на підставі належних та допустимих доказів з`ясовувати наявність у відповідної особи доручення від роботодавця (в силу виконуваної трудової функції або в силу умов цивільно-правового договору) на проведення розрахункових операцій. Ці обставини можуть бути підтверджені, зокрема, але не виключно, шляхом дослідження умов цивільно-правових договорів, трудової книжки працівника, допиту таких осіб у судовому засіданні.».
У випадку, що є спірним в цій справі, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено, що наказ про призначення фактичної перевірки та направлення на проведення фактичної перевірки вручені особі, що здійснює розрахункові операції від імені ФОП ОСОБА_1 , а також, що така особа мала від позивача доручення на проведення розрахункових операцій або в силу виконуваної трудової функції, або в силу умов цивільно-правового договору.
При цьому відповідачем не надано жодного доказу використання позивачем найманої праці, зокрема, особи, яка начебто була присутня при проведенні фактичної перевірки, на підставі трудового договору або цивільно-правової угоди.
Аргументи відповідача, що цей факт підтверджено проведенням цією особою розрахункової операції від імені позивача, суд відхиляє, адже відсутні будь-які належні та допустимі докази, що наявний в матеріалах справи розрахунковий документ, створений на РРО, що використовувався фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , видавався саме невстановленою особою, яка начебто була присутня під час фактичної перевірки.
Отже, відповідачем належними доказами не підтверджено проведення цією особою розрахункових операцій.
Крім того, за інформацією, що міститься в акті фактичної перевірки, перед початком проведення фактичної перевірки контролюючим органом проведена контрольна розрахункова операція та придбано USB флеш-накопичувач ТМ «Apacer» за ціною 219,00 грн.
Саме на придбання цього товару до акту фактичної перевірки та матеріалів справи долучено інформацію з СОД РРО. 
Разом з тим, в акті зняття залишків товарних запасів, які зберігаються з метою реалізації на торговельному об`єкті, відсутній такий товар (USB флеш-накопичувач ТМ «Apacer» за ціною 219,00 грн) або будь-який інший флеш-накопичувач.
Крім того, в цьому акті взагалі відсутній такий вид товару (USB флеш-накопичувач).
Суд зауважує, що в акті зняття залишків товарних запасів містяться товари, вартість яких в декілька разів перевищує вартість флеш-накопичувача.
Відповідачем не надано пояснень з приводу таких розбіжностей та відсутності за місцем реалізації товарів, які є аналогічними тим, що були придбані під час контрольної розрахункової операції.
Наведені обставини у сукупності спростовують доводи відповідача про проведення невстановленою особою розрахункової операції саме від імені позивача.
Отже, суд зазначає, що контролюючий орган не надав доказів, на підставі яких зроблено висновок про наявність у особи, яка здійснила розрахункову операцію, повноважень на допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки, контролюючим органом та судом першої інстанції не досліджувався правовий статус цієї особи, відповідачем не спростовано позицію позивача про те, що ця особа не проводила розрахункові операції від імені позивача, не була уповноваженою особою платника податків, в ході апеляційного перегляду справи судом не встановлено доказів наявності у цієї особи статусу уповноваженої особи позивача або особи, яка проводила від імені позивача розрахункові операції.
Крім того, контролюючим органом не надано жодних доказів, які б дозволяли встановити особу, якій до початку проведення фактичної перевірки вручені копія наказу та направлення на її проведення, а також її правового статусу у правовідносинах із позивачем.
При цьому контролюючим органом не вчинялось жодних дій з установлення цієї особи та її правового статусу.
Наведені обставини є підставою для висновку про порушення контролюючим органом процедури проведення фактичної перевірки в частині вручення особисто позивачу або його представнику, або особі, яка здійснювала розрахункову операцію, копії наказу та направлення на її проведення, службових посвідчень інспекторів, вимоги про надання документів тощо. 
При цьому таке процедурне порушення дає підстави для висновку про необізнаність позивача у проведенні фактичної перевірки, що вказує на порушення приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України та прав платника податків на участь у проведенні перевірки. 
З огляду на приписи частини другої статті 19 Конституції України контролюючий орган як орган державної влади, не зважаючи на правову поведінку платника податків під час проведення перевірки, повинен чітко дотримуватись принципу законності та діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством.
Податкова перевірка повинна базуватися на принципах законності, достовірності даних, всебічного та об`єктивного розгляду зібраної інформації.
Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2020 року в справі № 520/8836/18 висловлена правова позиція, відповідно до якої оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо порядку проведення фактичної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
В цьому випадку висновки акту перевірки не відповідають принципам обґрунтованості, оскільки такі висновки ґрунтуються на недопустимому доказі, яким є акт фактичної перевірки, адже фактична перевірка проведена із порушенням процедури, установленої ПК України, а також права платника податків на участь у проведенні перевірки, що фактично позбавляло контролюючий орган повноважень на проведення фактичної перевірки. 
Суд зазначає, що відповідачем допустимими доказами не доведено склад правопорушень, за які застосовані штрафні санкції оскарженим позивачем податковим повідомленням-рішенням.
Статтею 74 КАС України врегульоване питання допустимості доказів, за змістом якої суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Оскільки акт фактичної перевірки як доказ вчинення позивачем податкових правопорушень отримано контролюючим органом із порушенням порядку, встановленого законом, тому висновки акту фактичної перевірки №8519/23-00-07-07-01/3607503552 від 18 липня 2024 року не можуть бути покладені в основу жодних рішень контролюючого органу, в тому числі і в основу спірного податкового повідомлення-рішення.
Відповідно, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками фактичної перевірки та на підставі акту фактичної перевірки, який є недопустимим доказом, є протиправним та мають бути скасовані.
Суд звертає увагу, що судом першої інстанції взагалі не надана оцінка доводам позивача в наведеній вище частині.
Допущені контролюючим органом порушення процедури проведенні фактичної перевірки нівелює правові наслідки проведеної фактичної перевірки, є суттєвим, за наявності якого втрачається доказова цінність акту фактичної перевірки.
Судом не надається оцінка зазначеним в акті фактичної перевірки порушенням норм податкового законодавства, адже, як вказано вище, невиконання контролюючим органом вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки є підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої перевірки та визнання протиправними рішень, прийнятих за її наслідками. Прі цьому дослідження змісту встановлених порушень у такому випадку не вимагається. 
Підсумовуючи викладене, суд визнає неправильним висновок суду першої інстанції про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями від 26 серпня 2024 року №00156020709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн та №00156010709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за не ведення в порядку, установленому законодавством, обліку товарних запасів на складі або за місцем їх реалізації у розмірі 3262528,00 грн, при цьому суд констатує, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Відповідно до частин першої та шостої статті 139 КАС України на користь позивача суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 33308 грн (15140 грн – судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, 18168 грн – судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги).
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року в справі №280/8794/25 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року в справі №280/8794/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.
Ухвалити у справі №280/8794/25 нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00156020709, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 26 серпня 2024 року, про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00156010709, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 26 серпня 2024 року, про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за не ведення в порядку, установленому законодавством, обліку товарних запасів на складі або за місцем їх реалізації у розмірі 3262528,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням ДПС у Запорізькій області (ЄДРПОУ 44118663, пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69035) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 33308 (тридцять три тисячі триста вісім) грн.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 13 травня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 травня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко