"01" липня 2026 р. Справа № 370/1541/26 
Провадження № 3/370/473/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 рік с-ще Макарів 
Суддя Макарівського районного суду Київської області Бізяєва Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушеня від 08.05.2026 серії ВАД №854288, ОСОБА_1 08.05.2026 року о 16 год. 00 хв. за місцем проживання АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри гр. ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою (психологічного характеру) вдарив по нозі (фізичного характеру) що могло завдати шкоди здоров`ю фізичному та психологічному, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав та пояснив, що будинок в якому він проживає, був його батьків. ОСОБА_2 є його двоюрідна сестра та проживає по сусідству. Вже довгий період часу між ними є невирішене питання, а саме межі розташування огорожі на земельній ділянці. З цього приводу раніше він звертався до поліції щодо неправомірних дій сусідки ОСОБА_2 . Саме 08.05.2026 року між ним та ОСОБА_2 знову відбувалась словесна перепалка, в ході якої стоячи біля огорожі та штовхаючи її, остання сама поранилась. Вважає що зазначена огорожа незаконно зроблена на його території.
Потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення, що дійсно конфліктна ситуації між нею та її братом ОСОБА_1 триває більше 10 років, з моменту смерті матері. Вона разом з чоловіком проживає у м. Києві, проте на вихідні приїзжає до с-ща ОСОБА_3 у свій будинок. 08.05.2026 року ОСОБА_1 зайшов на її територію та почав знову гучно кричати щодо встановленої огорожі, висловлюватись нецензурною лайкою. В ході конфлікту ОСОБА_4 почав штовхати фіртку, біля якої вона стояла, внаслідок чого і було отримано травму ноги. До медичного закладу за отриманням допомоги не зверталась.
Свідок ОСОБА_5 підтвердив наявність між ними як сусідами триваючого спору щодо визначення меж земельних ділянок. Особисто він не був присутнім при конфлікті між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_7 , тільки чув, так як перебував у дворі. 
Заслухавши пояснення і аргументи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.
Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.
Щодо фактичних обставин справи суд не вбачає, що обстановка, яка склалася між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 давала підстави для сприймати її як загрозливу чи небезпечну для себе.
З пояснень ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_1 штовхав фіртку рукою, в момент її перебування за зазначеною фірткою. Конфлікт стосовно встановленої огорожі на земельних ділянках і користування нею, виник більше 10 років тому.
За встановлених фактичних обставин справи, попри відштовхування ОСОБА_1 фіртки, за якою стояла ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав розцінювати зазначене домашнім насильством фізичного, психологічного характеру у розумінні ст. 173-2 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_1 були направлені на повернення за його переконанням частини земельної ділянки, яка йому належала. Як зазначає ОСОБА_2 вона від дій ОСОБА_1 вдарилась об фіртку ногою. Проте, ураховуючи наведене, суд не вбачає ознак того, що спричинення фізичного, психологічного болю, чи приниження було метою дій ОСОБА_1 .
Суд доходить, висновку, що мав місце конфлікт між братом та сестрою на спірній території - земельній ділянці, з приводу визначення меж ділянок, який характеризувався напруженням і загостренням суперечностей, але досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують таких ознак домашнього насильства як вчинення ОСОБА_1 дій саме з метою заподіяння шкоди ОСОБА_2 . Встановлені у справі такі ознаки конфлікту як відсутність злого умислу, адже дії направлені на з`ясування меж територій, а не для спричинення болю і приниження та ствердження своєї зверхності, дії обопільні і сторони однаково впливали на процес сварки в частині зазначення про свої права на користування земельною ділянкою. 
За таких обставин, матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні 08.05.2026 домашнього насильства у розумінні ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 .
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області.

Суддя:    Н.О. Бізяєва