Справа № 420/11343/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

10 червня 2026 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву представника ФГ «Арна»-адвоката Носенка І.П. про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовною заявою Фермерського господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул. Шевченка, 1-А) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала ця адміністративна справа.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року позовну заяву Фермерського господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул.. Шевченка, 1-А) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 12.02.2026 року № 1244, про відповідність Фермерського господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул. Шевченка, 1-А) критеріям ризиковості платника податку.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 09.04.2026 року № 2801, про відповідність Фермерського господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул.. Шевченка, 1-А) критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) виключити Фермерське господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул.. Шевченка, 1-А) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь Фермерського господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул.. Шевченка, 1-А) сплачений судовий збір в розмірі 5324,80 грн. (п`ять тисяч триста двадцять чотири гривні 80 копійок).
Через канцелярію суду 26.05.2026 року (документ сформований в системі Електронний суд 25.05.2026) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить: ухвалити додаткове рішення по справі № 420/11343/26, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь ФГ «Арна» (68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул. Шевченка, 1-А, код ЄДРПОУ 35597160) судові витрати у розмірі 20 000 грн. у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
Через канцелярію суду 27.05.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 26.05.2026) та 04.06.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 03.06.2026) від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшли заперечення, в яких представник зазначив, що не погоджуються із заявленою сумою витрат на професійну правничу допомогу. Заявлена сума є явно завищеною, враховуючи складність справи та ринкові ставки за подібні послуги, які значно нижчі за заявлену суму.Заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження реальності понесених витрат, а саме: не надано детального договору про надання правничої допомоги, відсутні акти виконаних робіт або інші документи, які б підтверджували надання відповідних послуг, не надано доказів оплати квитанції, платіжні доручення. Також, позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат.Тобто, відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат Позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
До заяви про ухвалення додаткового рішення надані докази направлення заяви на адресу відповідачів.
Розглянувши заяву представника позивача, документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить таких висновків.
Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.04.2026 року між Адвокатським об`єднанням «ОВІС ЛІГАЛ» та Фермерським господарством «Арна» укладено договір про надання професійної правничої допомоги №12/26-юо, відповідно до умов якого клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу, визначену п. 1.2 договору , а клієнт зобов`язується її прийняти та оплатити в повному обсязі. (п. 1.1 договору)
Під професійною правничою допомогою сторонами розуміються будь-які юридично значимі дії, вчинені старшими партнерами, партнерами, адвокатами та помічниками адвокатів АО в інтересах клієнта в Одеському ОАС у спірних правовідносинах останнього з Головним управлінням ДПС в Одеській області щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії про відповідність ФГ Арна критеріям ризиковості платника податку №1244 від 12.02.2026 року та №2801 від 09.04.2026 року, зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області виключити ФГ Арна з переліку ризикових. (п. 1.2 договору)
Послуги визначені п. 1.2 даного договору, передбачають: 
- проведення правової експертизи наданих клієнтом та вивчення документів та складання до них правових висновків; 
- надання правової консультації, погодження із клієнтом правової позиції у спірних правовідносинах з Головним управлінням щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії;
- складання проекту позову до Головного управління;
- подання позовної заяви;
- участь у судових засіданнях; 
- підготовка та подання інших необхідних процесуальних заяви та клопотань в ході розгляду справи. (п. 1.4 договору)
За послуги надані клієнту в межах даного договору останній оплачує АО фіксований гонорар. (а.с. 2.1 договору)
Розмір гонорару за надані клієнту в межах даного договору послуги (професійну правничу допомогу) складає 20000,00 грн та не залежить від фактичного обсягу надання послуг (професійної правничої допомоги). (п. 2.2 договору)
Гонорар передбачений п. 2.1, 2.2 Договору сплачується клієнтом на користь АО протягом 5-ти банківських днів з дня складення повного тексту рішення Одеського ОАС по справі. (п. 2.3 договору)
Доказів оплати до суду не надано. 
Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат та враховуючи наявні заперечення, суд зазначає таке.
Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги. 
ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений у договорі перелік наданих послуг за критеріями співмірності та розумності наданих послуг, а також те, що ця справа не відноситься до категорії складних, суд зазначає, що перелік наданих послуг є необхідним, однак, витрати на виконання цих робіт є завищеними. Суд вважає, що витрати, які належать відшкодуванню за рахунок відповідачів,є сума 5000,00 грн. Решта сплати витрат покладається на клієнта відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат, перелік наданих послуг, враховуючи категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню з відповідачана користь позивача складають 5000,00 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву представника ФГ «Арна» - адвоката Носенка І.П. про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «Арна» (код ЄДРПОУ 35597160, місце знаходження: 68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Вишневе, вул.. Шевченка, 1-А) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині заяви, – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко