справа № 165/1078/26 
провадження №3/165/522/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ         ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 квітня 2026 року м. Нововолинськ 
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про працевлаштування відсутні, - 
за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
встановив:
14.03.2026 о 17 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував по вул. Шахтарська, в м.Нововолинську електричним транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Порушення вчинено повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції демонстрували йому відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, з якого неможливо встановити, що саме він керував електровелосипедом. Стосовно переслідування його поліцейськими та фіксаціїї руху електротранспортном на території підприємства, до якого він приїхав на роботу, йому нічого не відомо, цього відерзапису він не бачив. Не заперечив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами адміністративної справи, зокрема актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), з якого вбачається, що водій відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.3), оглянутим відеозаписом, що міститься на СD диску.
Постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. від 29.09.2025 (а.с.8-15) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Із відеозапису із реєстратора та нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 керував електричним транспортним засобом. Працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від проходження якого, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 , відмовився, що зафіксовано відеозаписом на цифровому носії, долученому до матеріалів справи. 
При цьому, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростували факт керування ОСОБА_1 електричним транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. від 29.09.2025 (а.с.8-15) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 10.10.2025.
Враховуючи, що 29.09.2025 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КупАП, і станом на 14.03.2026 вважається таким, що протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до висновку, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. 
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.12 ст.121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1- 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Таким чином, визначення транспортного засобу для цілей застосування ст.130 КУпАП, вказаний нормативний акт не містить, а тому для вказаних цілей слід керуватися нормами спеціального законодавства та Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила).
Відповідно до п.1.10 Правил, транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, під загальне визначення транспортного засобу підпадають усі без винятку пристрої призначені для перевезення людей і/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, зокрема велосипеди, гужові транспортні засоби, візки, самокати тощо. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Також, пунктом 1 статті 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» №2956-IX від 24.02.2023, який набрав чинності 23.03.2023 визначено, що електричний колісний транспортний засіб це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіброскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
-легкий персональний електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
-низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
За положеннями частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі №127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного скутера, характеристика електроскутера як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
З копії постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. від 29.09.2025 (а.с.8-15) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається що вона набрала законної сили 10.10.2025, тобто на час розгляду справи ним відбуто стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців 10 днів.
Відтак, не відбута частина позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами 5 місяців 20 днів.
Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, до якого приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. від 29.09.2025 у справі №165/3264/25, та визначити загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами 3 роки 5 місяців 20 днів, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, згідно матеріалів справи, належить на праві приватної власності іншій особі, а саме ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає до стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн., що встановлено пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст. 30, ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.2 ст.130 КУпАП,-
постановив:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилученням транспортного засобу, до якого, на підставі ст. 30 КУпАП, приєднати не відбуту частину стягнення за постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області Василюка А.В. від 29.09.2025 у справі №165/3264/25, та визначити загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.
Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук