КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/824/596/2026 Категорія: ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 753/19725/25 Суддя у І інстанції: Заруба П.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.
за участю:
захисника  Довгаля С.В.
особи, стосовно якої складений 
протокол про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Довгаля Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду встановлено, що 30 серпня 2025 року о 23.52 год. у м. Києві, по вул. Архітектора Вербицького, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alkotest, прилад ARNK-0539, проба позитивна 1,28 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Крім того, 30 серпня 2025 року о 23.52 год., в м. Києві, по вул. Архітектора Вербицького, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, а саме не мав права керування транспортними засобами. Порушення вчинено протягом року повторно (Постанова ЕНА 5524682), чим порушив п. 2.1 а ПДР України.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбаченні ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Довгаль С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.
Одночасно, захисником Довгаль С.В. заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що сторона захисту та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , хоча і були присутні в залі суду під час оголошення оскаржуваної постанови, проте рішення суду ні захиснику, ні ОСОБА_1 не надсилалось, із текстом оскаржуваної постанови, яка з`явилась в ЄРДРС лише 16 листопада 2025 року, вдалось ознайомитись лише 16 листопада 2025 року. Захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ні він, ні ОСОБА_1 не погоджуються з постановою суду, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.
Зокрема, щодо безпідставності твердження суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, захисник зазначає, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсним фактам, а саме тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 
Так, захисник наголошує на тому, що факт керування транспортним засобом «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 не встановлений та нічим не підтверджений. На бодікамерах поліцейських не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 . Натомість, ОСОБА_1 дійсно, захищаючи свого товариша, спочатку повідомив інспектору, що саме він керував вказаним автомобілем. Проте, згодом під час оформлення протоколів, ОСОБА_1 зрозумів, що несправедливо себе оговорив, оскільки хотів допомогти товаришу, який насправді перебував за кермом та який нещодавно втратив батька на війні, та не бажав йому додаткових проблем і взяв вину на себе.
Більш того, товариш ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який був за кермом автомобіля, повідомляв співробітникам поліції про те, що саме він був за кермом, однак, його пояснення не були враховані.
Також захисник звертає увагу на те, що суд не врахував того факту, що поліція склала протокол лише зі слів самого ОСОБА_1 , про що свідчить наданий суду відеозапис з бодікамер, і що на цих відеозаписах не зафіксовано, хто саме перебував за кермом, а у своїх усних поясненнях під час складання протоколу ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що він не був за кермом та доказів цього поліція не навела.
Щодо порушень при проведенні інспектором поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння захисник зазначає, що огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним. Так, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу не відмовлявся, але з результатом не погоджувався, оскільки прилад дав збій, а ОСОБА_1 був абсолютно тверезим, про що ОСОБА_1 неодноразово заявляв інспектору поліції. Натомість, інспектор поліції не забезпечила проходження огляду у медичному закладі охорони здоров`я, як того вимагає закон.
Таким чином, захисник, посилаючись на положення ст.ст. 9, 245, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, що є наслідком винесення необґрунтованого та незаконного рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги; особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, на підтримку доводів захисника; опитавши свідка, працівника поліції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти такого висновку. 

Що стосується клопотання про поновлення строку, то відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Перевіркою матеріалів встановлено, що у провадженні місцевого суду перебували матеріали у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
4 листопада 2025 року за участю захисника та ОСОБА_1 відбувся розгляд справи, за результатами якого у цей день винесена оскаржувана постанова.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП останній день подачі апеляційної скарги є 14 листопада 2025 року - робочий день - п`ятниця. 
Апеляційна скарга подана захисником 25 листопада 2025року, тобто, поза межами строку, встановленого законом на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Матеріали справи містять заяву захисника Довгаля С.В. про те, що вони мають намір оскаржити постанову місцевого суду, про зміст якої дізнались лише 16 листопада 2025 року.
З огляду на викладене, неможливість своєчасного ознайомлення захисника та ОСОБА_1 з обґрунтуванням прийнятого рішення, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення, слід дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та поновлення такого строку, який пропущений з поважних причин.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд враховує, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані. 

Суд першої інстанції:
- опитав ОСОБА_1 , який свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав, вказав, що взяв провину на себе, а за кермом був його товариш ОСОБА_2 , а він ( ОСОБА_1 ) у цей час знаходився на пасажирському сидінні. Взяв провину на себе, оскільки у ОСОБА_2 в цей час загинула близька людина на війні;
- свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що ОСОБА_1 його товариш з дитинства. За кермом автомобіля був він, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. ОСОБА_2 сів за кермо оскільки хотів відчути адреналін, у нього в той час якраз загинула близька людина на війні. Водійського посвідчення ОСОБА_2 не має, і не отримував;
- вислухавши пояснення захисника Довгаля С.В., який просив закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначаючи, що ОСОБА_3 не здійснював керування транспортним засобом. Автомобілем керував ОСОБА_2 . Під час складання протоколу ОСОБА_2 говорив працівникам поліції, що за кермом був він, але працівники поліції проігнорували це. Крім того, після того, як ОСОБА_3 пройшов огляд на приладі Драгер, не будучи водієм, він не був згодний з результатом. Але працівники поліції також проігнорували це, і не направили його до лікаря на огляд. В своїх поясненнях ОСОБА_3 вказує, що не згоден з результатом приладу Драгер. Вказав, що працівник поліції виписавши направлення на огляд водія до лікаря, яке містить виправлення в частині дати та часу, не доставив ОСОБА_1 в медичний заклад що є порушенням. Враховуючи те, що ОСОБА_3 , не керував транспортним засобом, його дії не можливо було додатково кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП;
- дослідив письмові докази та відеозапис. 

Визнаючи ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на сукупність наявних у справі та досліджених доказів, а саме:
- дані протоколів про адміністративні правопорушення, за змістом яких 30 серпня 2025 о 23.52 год. в м. Києві, вул. Архітектора Вербицького, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії повторно протягом року, а саме не мав права керування транспортними засобами, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820, прилад ARNK-0539, проба позитивна 1,28 проміле, чим порушив п. 2.9а, п. 2.1а ПДР України;
- постанову ЕНА 5524682 від 19 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень;
- дані відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого працівники поліції прибули на виклик громадян, які повідомили, про порушення ПДР автомобілем. Інспектор патрульної поліції підійшла до ОСОБА_1 , який почав розповідати, що він їхав додому, завозив друзів, спішив оскільки вже майже комендантська година (02 хвилина 45 секунд). Далі з відео вбачається як ОСОБА_1 починає розповідати, що він їхав з вулиці Вишняківської і його розвернуло, він нікого не задів і автомобіль не пошкоджений (03 хвилина 00 секунд). Працівник поліції, виявивши при спілкуванні з ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, почала проводити його огляд та повідомила, що вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, перерахувавши їх (23 хвилина 54 секунда). Після інспектор висунула вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній дав чітко свою згоду (25 хвилина 32 секунди). Пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат виявився 1,28 промілє (31 хвилина). Одразу після цього інспектор патрульної поліції запитала ОСОБА_1 чи згоден він з результатом огляду. ОСОБА_1 почав уникати відповіді. Але на 34 хвилині 35 секунді чітко повідомив «Я погоджуюсь». Працівник поліції роз`яснивши права та обов`язки, наслідки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, почала складати протокол про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу виявилось, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами. На питання працівника поліції чи відомо ОСОБА_1 що він не має права керування транспортними засобами, і що він не може здійснювати такі дії, останній повідомляє, що так йому відомо (1 година 16 хвилин 17 секунда) (а.с.10), 
та дійшов висновку по доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП, визнавши, що протоколи складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з зазначенням факту неправомірних дій особи, і мають усі дані, необхідні для вирішення справи, а відеозапис, який отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, у зв`язку з чим є належним та допустимим доказом вчинення адміністративних правопорушень, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. 
При цьому місцевий суд дійшов висновку, що переглянутим відеозаписом не підтверджується доводи захисту в частині того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки останній на відео чітко вказує, що саме він був за кермом. Крім того, судом враховано, що, надаючи свої письмові пояснення ОСОБА_1 вказав, що він керував «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 (ас.7).
Судом перевірялись доводи захисника про те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляду водія транспортному засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху містить виправлення, проте, визнано, що таке виправлення є лише арифметичною помилкою.
Щодо позиції сторони захисту, що працівники поліції в порушення ст. 266 КУпАП не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, судом не взято до уваги, оскільки ОСОБА_1 був згоден з результатами приладу Драгер, що підтверджується переглянутим відеозаписом, а особа доставляється до медичного закладу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП лише у разі незгоди з результатами огляду.
Також судом враховано, що відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в графі «З результатами згоден» стоїть підпис ОСОБА_1 (ас. 3).
Окремо суд наголосив на тому, що всупереч доводів сторони захисту, ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується його розпискою (ас.8).
Окрім того, судом взято до уваги, що чеком приладу «Drager», результат якого 1,28 проміле (а.с.2), копією постанови серія ЕНА № 5524682 від 19 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень (ас.16), довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП капітана поліції Касько С., відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП (ас.17), підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень. 
Судом критично оцінена позиція ОСОБА_1 , висловлена ним в судовому засіданні, як така, що є способом його захисту від висунутого обвинувачення у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та наміром уникнути адміністративної відповідальності, оскільки його пояснення в повному обсязі спростовуються вище викладеними доказами.
Також судом не взяті до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки останній є товаришем ОСОБА_1 і, вочевидь, зацікавлений у розгляді вказаної справи та уникненні ОСОБА_1 від відповідальності.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а, 2.1а ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та враховує, що згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За змістом пояснень, наданих ОСОБА_1 , захисником та свідком ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, які є аналогічними тим, які були надані в суді першої інстанції, ними не заперечувались обставини подій, однак, категорично заперечувався факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час досліджуємих подій та наголошувалось на тому, що автомобілем керував ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 першопочатково намагався вигородити з особистих причин, у зв`язку з тим, що поліція була викликана, нібито, на дорожньо-транспортну пригоду, якої фактично не було, про що свідчать наявні матеріали; що ОСОБА_1 дійсно перебував у транспортному засобі, який належить йому, однак, був на місці пасажира; керування транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , який про це повідомляв працівникам поліції, однак, його пояснення не були взяті до уваги; що, хоча ОСОБА_1 і пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, проте, у подальшому він не погодився з таким результатом, однак, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі. 

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з п. 2 Загальних положень Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 511) (із змінами та доповненнями), Особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Таким чином, керування механічним транспортним засобом без посвідчення водія, яким підтверджується право його власника на керування транспортним засобом відповідної категорії, є порушенням вимог п. 2.1 а ПДР України. 
Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частинами 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність відповідно за: 
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, -
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Таким чином, за ч. 5 ст. 126 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за повторне протягом року:
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, -
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Сукупність наведених норм свідчить, що особа підлягає відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, зокрема, яка не має права керування таким транспортним засобом, та за ч.1 ст.130 КУпАП - особа, яка, зокрема, керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто, до адміністративної відповідальності може бути притягнута саме особа, яка керує транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду поліцейська Кривда Л.В. пояснила, що пам`ятає ОСОБА_1 . Події були влітку, дату не пам`ятає. Був виклик у зв`язку з ДТП. Оскільки вони проїжджали біля вказаної адреси, то прийняли вказаний виклик. Коли вони під`їхали на місце за викликом, там було багато людей. ОСОБА_1 заперечував ДТП, говорив, що він був за кермом. Після огляду автомобілів було прийнято рішення не складати матеріали по ДТП, оскільки пошкоджень транспортних засобів не було встановлено. Проте, при спілкуванні з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки сп`яніння, у т.ч. запах алкоголю. Також було встановлено, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, що вже притягався до відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи такого права. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці. Він погодився. За результатами огляду було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З таким результатом ОСОБА_1 погодився. При цьому ОСОБА_1 сам говорив, що керував транспортним засобом, писав про це у поясненнях. На підставі цього були складені протоколи відносно ОСОБА_1 . Своїми очима вона не бачила, щоб він керував. Потім прийшла його мама та забрала. 
Відповідаючи на запитання захисника, поліцейська вказала, що не пам`ятає іншого хлопця, який би говорив, що саме він керував автомобілем. Був другий хлопець, який перебував також у стані сп`яніння, хамив, грубив, але, щоб говорив, що саме він, а не ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, такого не пам`ятає. Якби з самого початку ОСОБА_1 та свідок говорили, що не ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вона б не проводила огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. 
Після перегляду відеозаписів поліцейська повідомила, що ОСОБА_1 досить впевнено вказував, що він був за кермом. Так, вона не зупиняла автомобіль і не бачила, хто був за кермом. Однак, ОСОБА_1 сам вказував, що він знаходився за кермом, а після проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», погодився з результатами проведеного огляду. ОСОБА_1 свідомо погодився пройти такий огляд, пройшов його, а після проходження огляду на запитання, чи погоджується він з таким результатом, відповів ствердно. За таких обставин везти його до медичного закладу не має сенсу. 

Опитаний під час апеляційного розгляду поліцейський ОСОБА_4  пояснив, що приїхали на ДТП, тому не бачили, хто був за кермом. Другий учасник ДТП відмовився від будь-якого оформлення, тому за ст.. 124 КУпАП протокол не складали. ОСОБА_1 сам вказав, що був за кермом автомобіля, та у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Якщо він не помиляється, то водій спочатку відмовлявся від проходження огляду, а потім погодився та пройшов огляд, яким було підтверджено перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Наполягає, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Більш того, те, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, підтвердили свідки. Письмово у свідків пояснення не брали, були пояснення усні. Він не може примусити свідків дати пояснення. На даний час точно не пам`ятає, пройшло багато часу. На водія протокол про адміністративне правопорушення складала напарниця - ОСОБА_5 . Направлення до медичного закладу, яке складається незалежно від того, чи погодилась особа з результатами огляду на місці чи, складав він. Складання такого направлення є обов`язковим. Вони всім пропонують проїхати до лікаря. Іншої особи, яка б вказувала, що вона перебувала за кермом, а не ОСОБА_1 , не пам`ятає. Щоб ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на «Драгері», не пам`ятає. 

З відеозаписів, досліджених під час апеляційного розгляду, встановлено, що на місці події, коли під`їхав автомобіль поліції, невідомий чоловік вказав поліцейським, що він викликав поліцію, що «летів» автомобіль Мазда, був сильний писк, зачепив інший автомобіль, зі «швидкої» все бачили, водій вказаного автомобіля без прав. На запитання поліцейського, хто водій Мазди , цей чоловік сказав, щоб шукали десь серед осіб, які стоять осторонь, а другий чоловік показав на водія, до якого у подальшому підійшла поліцейська. Вказаною особою виявився ОСОБА_1 , який повідомив, що людина вказує одне, а на справді було по іншому. На пропозицію поліцейської розповісти, як все відбувалось, ОСОБА_1 починає розповідати. У цей час до них підходить інша особа, яка вказує, що за кермом була вона, на що ОСОБА_1 у грубій формі вимагає, щоб особа від них відійшла. Вказана особа відходить. ОСОБА_1 розповідає про рух автомобіля, що він їхав у комендантську годину, завозив друзів, бо це було дуже важно. Його розвернуло, лиса гума. Інша особа знову підходить і говорить, що не вписався у поворот. ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання поліцейської, зазначає, що їхали з Вішняківської, стояла машина швидкої допомоги, які все бачили. Також на відео видно ОСОБА_7 , який на підвищених тонах висловлюється нецензурною лайкою. На це ОСОБА_1 , сказав, щоб поліцейська не звертала увагу, що товариш трохи випивший. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 повідомив, що у нього розрядився телефон, а тому він не може показати документи, поліцейська пропонує пройти до автомобіля, де можна спокійно поспілкуватись. Також на відеозаписі чутно, як хтось кричить поліцейським, що ОСОБА_1 був за кермом. ОСОБА_1 сідає в автомобіль патрульної поліції, де продовжує спілкування з поліцейською та говорить про те, що він завозив друзів по домах, дуже терміново, важно, оскільки мамі друга було погано, комендантська година, поспішав, тому він їхав; занесло, лиса гума. Поліцейська запитує у ОСОБА_1 , чи впевнений він, що саме він був за кермом. ОСОБА_1 , наголошує, що він був за кермом. На запитання поліцейської про те, чи розуміє він свою відповідальність, ОСОБА_1 відповів ствердно, наголошуючи, що він був за кермом, поспішав до дому, комендантська година. Поліцейська запитує у ОСОБА_1 , чи впевнений він, що був за кермом, чи вигороджує свого друга. На це ОСОБА_1 відповідає, що саме він був за кермом, що автомобіль належить йому. Поліцейська зазначає, що немає різниці, кому належить автомобіль, і чи розуміє ОСОБА_1 всю відповідальність, вказуючи, що за кермом був саме він. ОСОБА_1 відповідає, що розуміє, та наполягає, що за кермом був саме він, що він розвозив друзів, побачив час, спішив до дому, бо комендантська година, що його занесло, якби був удар, то на автомобілі була б вм`ятина; так сталось, що людина, яка бачила щось, викликала поліцію; коли він вийшов з автомобіля, і водій швидкої допомоги пішов подивився, то побачив, що удару не було. На запитання поліцейської відповів, що він на автомобілі переїхав на інший бік. Відповідаючи у подальшому на запитання поліцейської, ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо, що закінчився строк дії страховки, що він не отримував посвідчення водія. Також підтвердив, що його вже притягували до відповідальності за те, що керував автомобілем без посвідчення водія. На задньому фоні чутно, як з іншим поліцейським свариться свідок ОСОБА_7 . На запитання поліцейської, чому він без прав сів за кермо, ОСОБА_1 повідомив, що треба було, але драйвера не викликав. Поліцейська наголошує, що друг ОСОБА_1 п`яний ходить, на що ОСОБА_1 відповідає, що у нього лише ключі від квартири, ключів від авто немає, паспорт - в дії, скривати не має сенсу. На запитання поліцейської, де ключі від автомобіля, ОСОБА_1 замовчує. При цьому ОСОБА_1 говорить, що його занесло боком рівно, він тиснув на гальма, що він навіть не вдарив автомобіль, на авто чітко видно, що удару не було. 
У подальшому зафіксовано огляд автомобілів. 
Після цього поліцейська зазначає, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, називає їх та висловлює вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері «Драгер» на місці зупинки. ОСОБА_1 погоджується з цим, однак, звертається до поліцейської, що не треба цього робити. Поліцейська повідомляє, що зараз привезуть «Драгер». Одна з осіб, яка перебуває у цей час поруч з ОСОБА_1 , запитує у поліцейської, чи можна переписати на когось іншого з постійними правами, на що поліцейська різко реагує та робить цій особі зауваження. У подальшому йде загальна розмова. 
Після того, як привозять «Драгер», поліцейська вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджує сам ОСОБА_1 та проходить огляд за допомогою приладу «Драгер». 
У цей час на відео фіксується розмова іншого поліцейського з особою, яка викликала поліцію та яка вказує, що водій без прав. 
ОСОБА_1 роз`яснюється порядок проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», та результат проходження такого огляду - 1,28‰. Поліцейською роз`яснюється, що результат перевищив у 6 разів допустиму норму, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та чи погоджується він з таким результатом. ОСОБА_1 на це вказує, що, перше ніж висловити, чи погоджується він з таким результатом, хоче запитати, якщо не він був за кермом. Поліцейська вказує, що він був за кермом, на що ОСОБА_1 уточнює, що він задає просто запитання, якщо не він був за кермом. Поліцейська наголошує, що протягом всього часу ОСОБА_1 вказував, що саме він був за кермом, при цьому ОСОБА_1 це не заперечується, а акцентується увага на тому, що він просто задає запитання, якщо не він був за кермом, що буде. Поліцейська повідомила, що ОСОБА_1 неодноразово запитували, хто був за кермом, і він свідомо відповідав та наполягав, що саме він був за кермом. При цьому поліцейська підкреслює, що вона запитувала у ОСОБА_1 , хто був за кермом: він чи друг, на що ОСОБА_1 відповів, що він, і у цей момент ОСОБА_1 підтверджує, що він був за кермом, проте, вказує на відсутність інших доказів, що він був за кермом до приїзду поліції. На запитання поліцейської, чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою алкотестеру «Драгер», на що ОСОБА_1 вказав, що так, він погоджується. 
Поліцейська роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та вказує, що зараз буде ОСОБА_1 наданий аркуш для надання пояснень. 
Водночас поліцейська, з`ясувавши, що у ОСОБА_1 немає посвідчення водія, зазначає, що на ОСОБА_1 буде складений матеріал за ч. 5 ст. 126 КУпАП, на що ОСОБА_1 , перебиваючи її, говорить, про те, що він знає, яка відповідальність за це та називає санкцію ч. 5 ст. 126 КУпАП. Поліцейська наголошує на тому, щоб ОСОБА_1 більше ніколи не сідав за кермо автомобіля без прав. 
Далі на відео зафіксовано оформлення матеріалів, під час якого ОСОБА_1 намагається з`ясувати, що буде з автомобілем. Також зафіксовано, як невідома особа просить поліцейських «заморозити» оформлення матеріалів до отримання ОСОБА_1 прав, на що поліцейська робить чергове зауваження. У подальшому зафіксована розмова ОСОБА_1 з поліцейською, під час якої ОСОБА_1 вказує, що, так, він винен, він не спорить. Поліцейська у черговий раз просить ОСОБА_1 написати пояснення. На запитання ОСОБА_1 , що йому треба писати, що він захищав іншу людину, поліцейська відповідає, щоб він писав, що хоче. На це ОСОБА_1 вказує, що він тоді напише, що захищав іншу людину. На запитання поліцейської ОСОБА_1 відповідає, що йому 22 роки, і його слова - лише слова, що він, допустим, знав, що не можна керувати транспортним засобом без посвідчення водія, що, допустим, він знав, що не можна керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але це його слова. 
На відео також зафіксовано, як переглядається відео руху транспортного засобу, під час чого поліцейська наголошує, що «автомобіль несеться», та повідомляє ОСОБА_1 , що будуть складені два протоколи - за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поліцейська вказує ОСОБА_1 , щоб останній написав пояснення. ОСОБА_1 запитує, що і про те, що він захищав іншу людину. Поліцейська вказує, що хай пише, що бажає. На запитання поліцейської, чи знав ОСОБА_1 про те, що не можна керувати без посвідчення водія та у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідає, що «допустимо так, що він дитина, йому 22».
У подальшому на відео зафіксовано, як поліцейські переглядають відео подій з автомобілем, та поліцейська наголошує, що дуже далеко відеокамера. Після цього фіксується на відеозаписі мати ОСОБА_1 , якій поліцейська пояснює ситуацію та повідомляє про результати огляду на стан сп`яніння, на що мати говорить, що вона вже знає, що син їй телефонував. Поліцейська роз`яснює, що ОСОБА_1 відсторонений від керування, з`ясовує, чи може хтось забрати автомобіль, або автомобіль залишається на місці, на що мати ОСОБА_1 відповідає, що автомобіль залишиться на місці. При цьому попереджає, що ОСОБА_1 хотів сісти за кермо та відвезти автомобіль, однак, був попереджений, що його ще раз зупинять і складуть ще один протокол. Після цього на відеозаписі зафіксовано повторне роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , у т.ч. щодо його права подати письмові пояснення. 
Після складання матеріалів поліцейська роз`яснює ОСОБА_1 суть протоколів про адміністративні правопорушення, на що ОСОБА_1 запитує, що, якщо прийде людина, яка має право керування на даний транспортний засіб і перебувала у тверезому стані, і по камерам, навіть якщо буде видно, що він був за кермом, це рахуються, поліцейська відповідає негативно, на що ОСОБА_1 запитує, чому, на що отримує відповідь, що він керував транспортним засобом. ОСОБА_1 намагається з`ясувати, чи видно по камерам, що він керував транспортним засобом. Поліцейська пояснила, що у неї немає можливості на даний час перевірити камери. ОСОБА_1 після деякого сперечання, підписує надані йому документи. 

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що як поведінка ОСОБА_1 під час досліджуваних подій, так і поведінка його знайомих, свідчить про те, що ними приймались заходи для уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, а сукупністю наявних у справі доказів підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без наявності посвідчення водія та у стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 , написані власноручно, про те, що 21 серпня 2025 року о 00.07 год. він, керуючи автомобілем Хонда акорд номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Вербицького … «поліція викликала «Драгер», який дав збій, і показав 1,28 проміле. Був у тверезому стані, розвернуло із-за стертої гуми на швидкості 80 км\год. Людина підбігла, почала викликати 102, не розібравшись в ситуації, і пішла з місця виклику після приїзду поліції» (ас. 7), з урахуванням встановлених обставин не приймаються до уваги та свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення. 
При цьому слід звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення, як і чек з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 підписаний без будь-яких скарг та зауважень. 

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735. 
Відповідно до наведених нормативних актів при встановленні в особи, яка керує транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 

З досліджених матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 про можливу несправність алкотестера «Драгер» вказав у письмових поясненнях, після майже двогодинного спілкування з поліцейськими, вже тоді, коли були складені матеріали, що спростовує позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом перевірки судом першої інстанції, і з висновками місцевого суду у цій частині погоджується й суд апеляційної інстанції.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги є непереконливими, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду 
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Довгалю Сергію Володимировичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Довгаля Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 

Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя М.А. Васильєва