543/341/26 
2/543/390/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

17.06.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Попадюка С.С., за участю секретаря судового засідання Михалець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ «Споживчий центр» - Медведєва Н.О., за допомогою підсистеми «Електронний Суд», 15.04.2026 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №30.07.2025-100000440 від 30.07.2025 у розмірі 29050 грн 00 коп. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 30.07.2025 укладено кредитний договір (оферти) №30.07.2025-100000440. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн. Строк, на який надається Кредит - 168 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 13.01.2026. Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 5% від суми Кредиту та дорівнює 300 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 300 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. В подальшому між сторонами було укладено додатковий догові до даного договору, у зв`язку з чим були внесені зміни до договору, зокрема, сума кредиту становить 7000 грн 00 коп. та відповідно змінилися розміри денної процентної ставки та комісії. Товариство свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 29050 грн, що складається з: Тіла кредиту - 6000 грн; Процентів - 7350 грн; Додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 7000 грн; Відсотків, нараховані по ст. 625 ЦК України - 14000 грн.
За викладених обставин позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою від 23.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14 год. 30 хв. 22.05.2026, з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 22.05.2026 для здійснення повторного виклику відповідача відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 13 год. 15 хв. 17.06.2026.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, а розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не подала.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
30.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №30.07.2025-100000440.
ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору №30.07.2025-100000440 пройдено ідентифікацію, шляхом використання Системи ВankID національного банку.
30.07.2025 ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «Е299» підписано:
- пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта);
- заявку кредитного договору №30.07.2025-100000440 (кредитної лінії), за умовами якої відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 грн. Строк, на який надається Кредит - 168 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 13.01.2026. Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 5% від суми Кредиту та дорівнює 300 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 300 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом;
- відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №30.07.2025-100000440 (кредитної лінії), у якій зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з якими він попередньо уважно ознайомився та паспорта споживчого кредиту (а.с.23-30).
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 6000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №163-1304 від 13.04.2026, згідно зі якою на картковий рахунок відповідача перераховано кошти в зазначеному розмірі (а.с.22).
16.08.2025 ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «К451» підписано:
- примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії);
- примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії), за умовами якої Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 7000 грн 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші) За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 1100 грн 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) – 16/08/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1493. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 151 днів з дати його надання. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 5% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 50 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового Договору встановлюється у розмірі 350 грн. 00 коп., починаючи з Комісії за обслуговування, яка сплачується у тому черговому періоді (у черговому періоді №2) , у якому надається Транш. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується Комісія за обслуговування, не змінюються даним Додатковим Договором, Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди NN 2-4. Грошова сума у розмірі різниці між Комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №2) , у якому надається Транш, встановленою до та з дати укладення даного Додаткового Договору, становить 50 грн. 00 коп., нараховується та обліковується в день укладення даного Додаткового Договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно Графіку платежів, встановленого даним Додатковим Договором (а.с.30 звор. - 33).
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 1000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №162-1304 від 13.04.2026, згідно зі якою на картковий рахунок відповідача перераховано кошти в зазначеному розмірі (а.с.21).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №30.07.2025-100000440 від 30.07.2025, заборгованість ОСОБА_1 за даним договором, станом на 10.04.2026, становить 29050,00 грн, з яких: 7000,00 грн – основний борг; 7350,00 грн – залишок відсотків; 14000 грн - залишок відсотків за ст. 625 ЦК України; 1700,00 грн – залишок комісій (а.с.34-36).
Даних про погашення відповідачем заборгованості за договором матеріали справи не містять.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов таких висновків.
Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно з вимогами (стаття 1054 ЦК України).
Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
Згідно з вимогами Закону України «Про захист прав споживачів», укладений між сторонами договір суд визнає договором про надання споживчого кредиту.
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки невиконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України.
Суд дійшов висновку, що в правовідносинах, з приводу яких між позивачем і відповідачем виник спір, у порушення означених вимог ЦК України, Закону про електронну комерцію, відповідач неналежно виконував свої договірні зобов`язання, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
Суд наголошує, що відповідачем зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі. Також відповідач не скористався своїм правом на надання власного розрахунку заборгованості по процентах, для спростування суми пред`явленої позивачем до стягнення, чи заперечень щодо того, що розрахунок заборгованості по процентах, проведений позивачем у відповідності до умов кредитного договору та в межах строку його дії.
Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення кредитного договору та додаткових договорів, отримання відповідачем коштів у сумі 7000,00 грн, не повернення їх у повному розмірі, у відповідності до умов договору (додаткових договорів) та у погоджені ними строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 в частині стягнення основної заборгованості в сумі 7000,00 грн, заборгованості по процентах у сумі 7350,00 грн, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) в сумі 700,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Водночас суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за відсотками на підставі ст.625 ЦК України, з огляду на таке.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа № 686/21962/15-ц) міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.526, 599 ЦК України.
Згідно постанови Верховного Суду від 27 квітня 2018 року (справа № 908/1394/17) невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. З вказаним висновком також погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц.
Разом із тим, за положеннями пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, який триває донині.
Позивачем нарахована заборгованість за відсотками у розмірі 14000,00 грн, на підставі ст. 625 ЦК України, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у розмірі 14000,00 грн, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України, є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 51,81 %, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1379,39 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 280, 284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №30.07.2025-100000440 від 30.07.2025 в розмірі 15050 грн 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1379 грн 39 коп.
За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833;
- відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 17.06.2026.

Суддя Попадюк С.С.