Справа № 560/48/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

05 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:
1.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 19.11.2025 року щодо відмови у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначенні, відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй було протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги.
Ухвалою від 05.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що підстави для виплати позивачці грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058 відсутні, оскільки позивачка не досягла пенсійного віку, визначеного ст. 26 цього Закону. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві також просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що остання не досягла необхідного пенсійного віку для призначення вказаної вище допомоги.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
З 11.09.2025 ОСОБА_1 отримує пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
12.11.2025 позивачка звернулась до пенсійного органу з заявою щодо проведення перерахунку пенсії та виплати їй одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (за принципом екстериторіальності) №222030035808 від 19.11.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні виплати вказаної грошової допомоги. У рішенні зазначено, що позивачці призначено пенсію за віком з 11.09.2025 на пільгових умовах. Водночас, у призначенні та виплаті допомоги відмовлено у зв`язку з відсутністю права на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачка не досягла віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058, а саме 60 років.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення і існування спірних правовідносин (далі Закон №1058-IV)
Відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата цієї грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, пункт 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає право на допомогу у розмірі 10 пенсій, якщо одночасно виконані такі умови: на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 закону особа працює в державному /комунальному закладі на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років, має стаж 30 років (для жінок) саме на таких посадах, до цього не отримувала жодного виду пенсії і виплата здійснюється при призначенні пенсії за віком.
Стаття 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV передбачає стандартний пенсійний вік 60 років а також відповідні особливості призначення для випадків зниженого пенсійного віку під час перехідного періоду.
Як встановлено зі змісту доказів, позивачці з 11.09.2025 призначена пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, вказана пенсія є пенсією на пільгових умовах.
Водночас, грошова допомога, передбачена пунктом 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не є складовою пенсії чи обов`язковою державною гарантією для всіх пенсіонерів, а має разовий стимулюючий характер. Її правова природа полягає у заохоченні осіб до продовження трудової діяльності до досягнення загального пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону. Це означає, що закон пов`язує право на цю виплату саме з досягненням віку 60 років (іншого пенсійного віку, прямо передбаченого статтею 26 цього Закону), а не з будь-яким призначенням пенсії вперше.
Сукупний аналіз зазначених умов свідчить про те, що право на грошову допомогу пов`язується не просто з фактом призначення пенсії, а з бажанням або небажанням особи реалізувати право на дострокове пенсійне забезпечення. Законодавець встановив альтернативну модель поведінки: або особа реалізує право на дострокову пенсію (зокрема на пільгових умовах), або продовжує працювати до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону, та за це отримує одноразову грошову допомогу. Інше тлумачення призвело б до ситуації, за якої особи, які достроково отримали пенсію і фактично довше користуються пенсійними виплатами, додатково отримували б ще й стимулюючу виплату, призначену для осіб, які відклали вихід на пенсію.
Крім того, встановлення законодавцем вимоги «не отримували будь-яку пенсію» має імперативний характер та не допускає розширеного тлумачення.
Позивачка, скориставшись правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у 53 роки, фактично обрала механізм дострокового пенсійного забезпечення. Станом на час звернення за призначенням грошової допомоги позивачка вже отримувала пенсію за віком на пільгових умовах.
Отже, так як грошова допомога у розмірі 10 місячних пенсій є формою державного стимулювання осіб, які не скористались правом на дострокове пенсійне забезпечення та досягли пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону, а позивачка фактично реалізувала право на призначення пенсії до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону, підстави для застосування пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відсутні.
Водночас суд вважає, що є помилковим прямо пов`язувати факт первинного призначення пенсії у вересні 2025 з одночасним виникненням у позивачки права на грошову допомогу, позаяк відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону право на грошову допомогу пов`язується з призначенням пенсії саме після досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону.
Отже, сам по собі факт призначення пенсії у даному випадку не породжує права на грошову допомогу, оскільки закон встановлює додаткові обов`язкові умови: досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та відсутність факту отримання пенсії до цього моменту.
Інакше кажучи, той факт, що пенсія була призначена вперше, не має вирішального правового значення для питання виплати грошової допомоги, оскільки визначальним є не момент першого призначення пенсії, а відповідність особи усім умовам, передбаченим пунктом 7-1 розділу XV Закону.
Оскільки на момент призначення пенсії у вересні 2025 позивачка не досягла пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону, право на грошову допомогу у неї не виникло. Отже, так як судом встановлено, що умови для призначення допомоги на час звернення до пенсійного органу фактично були відсутніми і будь-які нові належні докази, які б змінювали кваліфікацію обставин, сторонами не надано, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача призначити та здійснити виплату позивачці вказаної грошової допомоги. З огляду на зазначене, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18028 , код ЄДРПОУ - 21366538)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		О.О. Михайлов